SKANDINAVIENS DESMIDIACÉER. i 
säker artskilnad. Ty först och främst äro de begge arternas dimensioner högst olika; 
S. bidentatum är nemligen flera gånger större än S. Avicula; och vidare finner man 
vid närmare granskning flera olikheter äfven i afseende på formen. Halfcellulerna 
t. ex. äro hos den förra nästan triangulära, då de hos den senare snarare äro ellip- 
tiska. Cellulens ryggsidor äro hos S. Avicula helt och hållet konvexa, hos S. biden- 
tatum åter på midten konkaverade. De tandlika utskotten äro hos S. Avicula diver- 
gerande och spetsiga, hos S. bidentatum parallela och i toppen afrundade, flera an- 
dra olikheter att förtiga. | 
STAURASTRUM TUMIDUM och S. BIDENTATUM, hvilka i afseende på storleken 
stå hvarandra närmast (den senare uppnår likväl ej stort mer än hälften af den för- 
ras volum), särskiljas bland annat lätt på den olika beskaffenheten af cellulens rygg- 
sidor; dessa äro nemligen hos S. tumidum fullständigt samt särdeles starkt konvexa, 
hos S. bidentatum på midten konkaverade och i öfrigt blott svagt konvexa. Den 
egendomliga tandbeväpning, som S. bidentatum eger, saknas dessutom hos S. tumi- 
dum; denna har i stället blott ett enda litet rundadt utskott vid hvardera ändan af 
halfeellulerna, och detta utskott är ofta så obetydligt, att det knappast är märkbart. 
5. =S. PILOSUM Archer (in Pritch. Inf. p. 739; Rabenh. Fl. Eur. Alg. sect. 
3, p. 212; non Bréb.; Phycastrum (Amblyactinium) pilosum Neg. Gatt. 
einz. Alg..p. 126, i. 8 A, f. 4). 
Lassby backar. 
Da Nägelis citerade figur, hvilken är den enda afbildning af arten, som mig 
veterligen finnes publicerad, blott visar densamma sedd i tvirprofil, sà har jag an- 
sett mig här böra bifoga en fullstindig teckning af densamma; se fig. 8. 
De utskott, som bekläda zygosporerna, äro sásom figuren utvisar, af en egen- 
domlig och rätt vacker form. De äro nemligen upprepadt gaffellikt förgrenade, först 
trikotomiskt och sedan dikotomiskt. Fran de i viss man liknande zygosporerna af 
S. Brezissoni Archer (= S. pilosum Bréb.), utaf hvilka Cleve i Bidrag etc. tafl. 4, 
fig. 3 lemnat en afbildning, skilja de sig derigenom, att de gaffellika fórgreningarne 
af 1:sta ordningen, d. v. s. de trikotomiska, här äro af fullt lika stor längd som utskot- 
tens stamdelar, hvaremot de hos S. Brébissonii icke äro mer än j sa långa som 
dessa. Afven förgreningarne af 2:dra ordningen, de dikotomiska, äro proportionsvis 
längre hos S. pilosum Archer än hos S. Brébissonii. 
Skilnaderna mellan de nyssnämnde begge arterna, hvilka af Z'abenhorst blifvit sam- 
manslagna till en, och hvilka också obestridligen äro hvarandra ganska närstående, äro 
i öfrigt hufvudsakligen följande. Cellulens längd är hos S. PrLosuM Archer fullt +, 
hos S. BRÉBISSONIT åter knappast + större än bredden. Halfcellulerna äro hos den 
förra nästan halfeirkelformiga, hos den senare aflångt elliptiska. Ryggsidan är till 
följe häraf hos den förra mycket starkare kullrig än hos den senare. Halfcellulerna 
äro mindre divergerande hos den förra än hos den senare. Afven i afseende på stor- 
leken förefinnes en skilnad i så måtto, att S. Brébissonii i allmänhet är + större än 
S. pilosum Archer. Dimensionerna hos Upsala-exemplar af denna senare äro föl- 
jande: cellullängden taggarne oberäknade (longit. cell. sine aculeis) 0,050—0,055 m.m., 
bredden (latit.) 0,038—0,040, taggarnes längd (long. acul.) 0,004—0,005, zygosporernas 
2 
Nova Acta Reg. Soc. Se. Ups. Ser. III. 3 
