2 Edv. Hjelt. (LIV 



de upptäckter som äro gjorda i Sverige», så är det uppen- 

 bart, att lian främst tänkte på den erfarenhet lian i detta 

 af seende gjort rörande sina egna undersökningar, en erfa- 

 renhet åt hvilken han i sina skrifter aldrig gaf uttryck. 



Brefvet återgifves här med endast några obetydliga ute- 

 slutningar. De kemiska tecken, hvilka rikligt förekomma 

 i detta, likasom i Gadolins öfriga till svenska fackmän 

 skrifna bref, återgifvas här med motsvarande då brukliga 

 termer. Endast ett par af dem hafva på grund af sin 

 otydlighet icke kunnat med säkerhet dechiffreras. 



Köping d. 16 ang. 1782. 

 Min käraste Bror. 



Efter et vistande i Eskilstuna i 5 dagar är jag nu 

 lyckl:n ankommen til Köping. I går 8 dagar sedan läm- 

 nade jag Stockholm, i lördags var ankomsten till Eskil- 

 stuna. En stad som nog förtjänar at si. Fristaden bebos 

 endast af järn- och stålmanufaktur arbetare til ett antal 

 af 66, hvaribland utom den bekanta Elvins, hvars konst-^ 

 stycken du sett, isynnerhet bör nämnas 2:ne bröder Jan- 

 son, som damschera stål, rita de finaste ristningar, göra 

 matta teckningar, på et högst poleradt stål. De förgylla 

 fina linier och figurer, till och med portraiter. Deras ar- 

 bete är rätt propert. Vid Eskilstuna är at si 2 stålugnar, 

 som tillhöra Carl Gustafs stad och Rotliof och har koppar- 

 hammare, som hör till Tnnafors, på andra sidan om sta- 

 den. 



Scheele är således sådan han beskrifves, i sitt element, 

 då han får tala i Chemien. Jag tillbragte 2 1 / 2 timme i hans 

 sällskap i går. Han talte om en ny syra, acidum perlatum, 

 som med alkali minerale gör sal perlatus. Detta salt inne- 

 håller således ej acid. phosphori. En fransos har skrifvit 

 till Prof. Bergman härom och han till Scheele, som uptäckt 

 följande genväg att skilja syran. x ) Sal perlatus solveras i 



*) Anm. Såsom perlsat, sal perlatus, betecknades vid denna tid nat- 

 riumfosfatet. Den franska kemist, som här åsyftas, var Proust, vilken år 

 1781 förklarade saltet innehålla en egendomlig syra, ett antagande som äf- 

 ven Scheele vid denne tid hyllade. Ar 1785 uppvisade Scheele (och samtidigt 

 Klaproth), att sal perlatus var surt fosforsyradt natron. 



