16 V. O. Laine. (LIV 



Havainnoissa löytyy vielä muutamia, joita radan mää- 

 räämisessä ei ole voitu hyväksi käyttää, mutta jotka siitä 

 huolimatta övat huoniattavia koska ne ösottautuvat ole- 

 vansa sopusoinnussa saatu.jen tnlosten kanssa. 



Niinpä on meteorin loiste näkynyt Moskovaan saakka. 

 Tarkastamme nyt olisiko meteöri voinnt näkyä näin kauvas 

 esim. siltä kolldalta rataansa, missa se ensiksi Tukholmasta 

 havaittiin t. s. millä korkeudella se tällöin olisi Moskovaan 

 näkynyt. Tämän kohdan maantieteellinen pitnns ja leveys 

 övat kartan mukaan arvioitnna 



(31 = 11™ 36 s W pit. Helsingistä 

 1 9 = 58°42' N lev. 



Korkens maanpinnasta £ voidaan laskea kaavojen 4), 5) ja 

 (i) ninkaan kun radan pitnns kyseessä olevasta kohdasta 

 päätepisteeseen tunnetaan. Saadaan 



C =z 0.02065 maan ekv.-sädettä 

 eli 



L =131.7 km. 



Kun sillä pallolla, joka kysymyksenalaisilla seuduilla 

 lähimmin liittyy maanpintaan, tarkastamme pallokolmiota, 

 jonka kärkipisteinä övat pohjoisnapa, havaintopaikka ja 

 meteorin radan kolita, tunnetaan siinä kaksi sivua 9CP — (p 

 ja 90° — (pi sekä niitten välinen kulma (k — Xj, jolloinka <p 

 on meteorin radan kohdan ja c/), havaintopaikan napakor- 

 keus sekä k — k l mainittujen paikkojen longitudin ero. Kol- 

 mannen sivun C, joka on molempien paikkojen etäisyys 

 toisistaan, saamme sopivasti kaavasta 



sin' 2 | C=sin 2 \ (<p — (py) -f- cos (p cos ip x sin 2 | (k — k x ). 



Korkens h, jolla meteori Moskovaan näkyi saadaan tämän 

 jälkeen kaavoista 



| / sin h = • cos C — 2 () sin 2 \ C; 

 y 1 cos h = ((> + Ö sin C. 



