Karl F. Lindman. 



(LVIII 



, . i 2X2 m* stor spegel j 100,0 cm 



I ti K \ lUlt -v 



\ 3X2,5 » » » 98,5 » 



V2 X längs metalltrådar 95,9 > 



88,0 cm 



87.0 » 



86.1 » 



77,5 cm 

 76,2 » 



74,7 » 



66,6 cm 

 65,5 » 

 65,2 » 



Även här äro de luftvågor, som uppmättes med använd- 

 ning av den mindre reflexionsskärmen, 1 — 4 % större än 

 trådvågorna. Då emellertid denna skillnad minskas med 

 våglängden samt då spegelns dimensioner ökas, ligger det, 

 såsom K ö n i g 1) påpekat, nära till hands, att av dessa för- 

 sök draga den slutsats, att nämnda skillnad endast kan vara 

 betingad av vid försöken med luftvågorna uppträdande 

 yttre störingar samt av de därvid använda reflexionsskär- 

 marnas fortfarande alltför små dimensioner, vilka omstän- 

 digheter tydligen måste göra sig så mycket mera gällande, 

 ju större våglängden är. S j ö s t r ö m (1, c.), som närmare 

 granskat de av H a m m e r utförda mätningarna, finner 

 emellertid, att den approximativa överensstämmelse, som 

 H a m m e r's värden för fortplantningshastigheten i luft och 

 längs trådar förete, är till stor del endast skenbar och beroende 

 därpå, att H a m m e r vid sin medeltalsberäkning haft till 

 sitt förfogande såväl för stora som för små värden, varvid 

 han genom vissa överläggningar försökt sluta till, vilka av 

 dessa värden varit för stora och vilka för små, ett förfarande, 

 som synes alltför godtyckligt och som enligt Sjöström 

 sannolikt lett till det resultat, att hastigheten i luft vore 

 något större än den längs metalltrådar 2). 



^) Jmf. P. Drude, Physik d. Aethers, 2:dra uppl., utg. av W. Kön ig 

 1912, p. 605. 



*) Såsom ett exempel anför Sjöström, att det i tabellen angivna vär- 

 det yt/2 = 87,0 cm grundar sig på följande enskilda värden: 96,3, c:a 80, da 

 82, 84,2 cm, erhållna av minimiställena, och 85, 89,3 78,4, 84,2 cm, erhållna 

 av maximiställena. Med beaktande av en av reflexioner från golv och tak 

 härrörande ständigt fortlöpande förskjutning av interferenskurvans maxima 

 och minina, vilken verkan Hammer icke synes hava tillräckligt beaktat, 

 finner Sjöström, att endast ett av de anförda enskilda värdena, nämligen 

 det av det sista minimistället erhållna, är något så när tillförlitligt, ehuru 

 även detta värde (84,2 cm) erfordrar en korrektion, varigenom man enligt 

 ett av Sjöström gjort antagande erhölle ;|./2 == 85,6 cm, vilket mycket 



