20 Karl F. Lindman. (LVIII 



att genom några nya försök söka uppnå en större noggrann- 

 het vid mätning av trådvågornas och luftvågornas längd 

 än den vid tidigare försök uppnådda ^). För gången och 

 resultaten av dessa försök, vilka slutfördes under sistlidna 

 april månad, skall redogöras i det följande. 



II. Försök. 



1. Emedan, såsom tidigare nämnts, de störingar, som 

 tillföljd av främmande reflexioner eller genom böjnings- 

 fenomen uppträda vid försök med stående elektriska vågor 

 i luft, minskas med våglängden, bör man för att såvitt 

 möjhgt eliminera dessa störingar göra bruk av en så liten 

 våglängd, som den använda mätningsmetoden utan väsent- 

 lig inskränkning av noggrannheten tillåter. En mätnings- 

 metod, som i avseende å känslighet och noggrannhet upp- 

 fyller t, o. m. ganska långt gående fordringar, är den av 

 mig såväl nu som i alla mina senare arbeten över elektriska 

 vågor tillämpade metoden, bestående i ett samtidigt avlä- 

 sande av tvenne med var sin »termoresonator» förenade 

 ytterst känsliga galvanometrar. Vid de försök, varom i det 

 följande är fråga, hade oscillatorn — densamma, varav jag 

 tidigare ofta gjort bruk ^) — ävensom de med densamma 

 isokrona resonatorerna en egenvåglängd av (i det närmaste) 

 2x13 cm. Jämte det denna våglängd kunde uppmätas 

 ganska noggrannt, var den tillräckligt liten, för att man 



*) I fall de elektriska vågornas hastighet i luft vore, såsom av de 

 nämnda försöken synes möjligt (om också icke sannolikt), c:a 3 % större 

 än ljusets hastighet, skulle detta innebära (jmf. det på sid. 6 citerade stäl- 

 let i D r u d e's Physik d. Aethers), att den av von Helmholtz" teori 

 supponerade oförmedlade elektriska kraften vore c:a '/is eller 6 7o ^^ den 

 genom det mellanliggande mediets förmedling fortplantade. Att någon dy- 

 lik oförmedlad elektrisk kraft i verklighet icke existerar, tvivlar naturligt- 

 vis ingen mera på, men, såsom vi sett, lämnar det enda existerande beviset 

 för denna övertygelses riktighet (överensstämmelsen mellan de båda nyss- 

 nämnda hastigheterna) i avseende å noggrannhet ännu mycket övrigt att 

 önska. 



^) K. F. Lindman, Finska Vet.-Soc:s Öfversigt, 61, 1908— 1909, A, 

 N:o 5. 



