34 Karl F. Lindinan. (LVIII 



Emedan noderna med växande ordningsnummer (från 

 spegeln räknat) förlora i skärpa, har jag lika litet här som 

 vid tidigare våglängdsmätningar upptagit flere än två utom 

 spegeln fallande noder. 



Då jag förut med en rätlinig resonator undersökt stående 

 elektriska vågor av den ifrågavarande storleksordningen 

 (^./2^13 cm), har i allmänhet ett avstånd av c:a 1,5 m 

 mellan spegeln och oscillatorn visat sig tillräckligt, i det att 

 någon asymmetri av det slag, som kurvorna i fig. 5 förete, 

 då knappast gjort sig märkbar. Enligt vad på sid. 32 anförts, 

 kan väl orsaken till att störingar här på ett tydligare sätt 

 gjort sig gällande tillskrivas den omständigheten, att den 

 spiralformiga resonatorns egensvängningar voro mindre 

 dämpade än den därmed isokrona rätliniga resonatorns. 



För att om möjligt erhålla ännu regelbundnare inter- 

 ferenskurvor flyttades spegeln sedermera ännu betydligt 

 längre bort från oscillatorn. Då avståndet mellan dessa 

 var = 265 cm, erhöll jag kurvan I i fig. 6, vilken i själva 

 verket visar ett så regelbundet förlopp, som man gärna kan 

 begära, i det att även maximet här är beläget mitt emellan 

 de båda minima. För halva våglängden giva dessa i likhet 

 med noderna hos den senast betraktade kurvan överensstäm- 

 mande värdet 13, i cm. 



För att ytterligare pröva tillförlitligheten av denna våg- 

 längdsbestämning flyttade jag ännu spegeln parallelt med 

 sig själv en sträcka = A/4 i riktning från oscillatorn och erhöll 

 därefter kurvan II i fig. 6. Av den fullständiga överens- 

 stämmelsen mellan denna kurvas och den föregåendes för- 

 lopp följde, att någon inverkan av yttre störingar icke mera 

 behövde befaras. I närheten av maximipunkterna äro vis- 

 serhgen de båda kurvornas uppåtstigande delar icke full- 

 ständigt symmetriska till de motsvarande fallande delarna, 

 men denna ringa avvikelse kan mycket väl tänkas bero 

 på en inverkan av de från resonatorn utgående sekundära 

 vågorna, vilka, såsom jag i det nyss citerade arbetet påvisat, 

 giva upphov till det första maximets tidigare nämnda för- 

 skjutning i riktning mot spegeln. 



