AN:o5) Om den elektriska kraftens t<)rti)lantnin<^shastiffhet. 37 



avseende utan tvekan kan bortse från varje inverkan av 

 en eventuell asymmetri i den med resonatorn isokrona oscilla- 

 torns energispektrum. Det slutliga värde som ovan erhållits 

 för våglängden (>L/2 = 13,io cm) måste därför obetingat anses 

 motsvara resonatorns egenperiod. 



Det kan i sammanhang härmed även förtjäna omnäm- 

 nas, att ett införande av parallelltrådledningen i det läge, 

 den vid försöken med trådvågorna innehade, icke på minsta 

 sätt förändrade de stående luftvågornas längd. 



8. Av överensstämmelsen mellan de elektriska luft- 

 vågornas och trådvågornas mot en och samma period sva- 

 rande längder 



Ål =2x (13,10 ±0,02) cm och X, = 2x(13,i0 + 0,02) cm 



följer, att likheten mellan den elektriska kraftens fortplant- 

 ningshastigheter i luft och längs metalltrådar genom de ovan 

 beskrivna försöken blivit verifierad med en noggrannhet 

 av c:a 0,3 %, motsvarande en största sannohk differens l^ — Äg 

 = ±2x0,4 mm. Med bortseende från den ringa skillnad 

 av storleksordningen 0,oi %, som teoretiskt består mellan 

 trådvågornas och ljusets fortplantningshastigheter, kunna vi 

 alltså anse, att även hkheten mellan de hastigheter, varmed 

 den elektriska kraften och ljuset fortplanta sig genom luften 

 (tomrummet), genom samma försök verifierats med nyss- 

 nämnda grad av noggrannhet. 



Enligt Gutton's på sid. 14 omnämnda försök skulle 

 visserhgen i det här undersökta fallet (koppartrådar av 

 tjockleken 1,25 mm, vågor av längden 26cm) ljusets hastighet 

 — avvikande från teorin — kunna vara t, o. m. cirka 0,2% 

 större än trådvågornas, vilken avvikelse, såsom understi- 

 gande det ovannämnda sannohka felet, dock icke skulle 

 minska utan fastmer öka noggrannheten av den här upp- 

 nådda överensstämmelsen mellan ljusets och de elektriska 

 luftvågornas fortplantningshastigheter. Den skillnad, som i 

 verkligheten kan förefinnas mellan de elektriska luftvågornas 

 och trådvågornas hastigheter, måste nämhgen enhgt all 

 teori gå i sådan riktning, att den förstnämnda hastigheten 



