^ Karl F. Lindman. (LVIII 



perioden bragtes i närmare överensstämmelse med de primära 

 vågornas period, medan den kortare ledaren förblev oför- 

 ändrad, framträdde den mindre perioden hos det kopplade 

 systemet allt otydligare i de erhållna resonanskurvorna. 

 Om slutligen de vid varandra kopplade ledarnas perioder 

 båda voro större än de primära vågornas, visade resonans- 

 kurvan endast ett maximum, vilket motsvarade den större 

 perioden. 



2. Redan dessa försök innehålla på sätt och vis en mot- 

 svarighet till den hos resonansspektra observerade starkare 

 utbildningen av de större våglängderna, i det att man av 

 dem kan sluta till att, om de primära vågornas period skulle 

 överensstämma med det kopplade systemets större egen- 

 period, denna vore dominerande i sekundärstrålnnigen, medan 

 den mindre perioden knappast ens i det fall, att den överens- 

 stämde med de primära vågornas, skulle vara starkare utbil- 

 dad — allt detta under förutsättning, att de båda perioderna 

 icke alltför mycket skilja sig från varandra. Emedan dock 

 de primära vågorna i intet av de tidigare undersökta fallen 

 voro isokrona med någondera av det kopplade systemets 

 egensvängningar, har jag för att pröva riktigheten av nyss- 

 nämnda slutsats nyligen utfört några nya försök, vid vilka 

 en dylik isokronism åtminstone närmelsevis var förhanden. 



Apparaterna och mätningsmetoden voro desamma som 

 vid de tidigare försöken. Genom upptagande av de stående 

 vågornas intensitetskurva medelst en stavformig resonator, 

 som stod i maximal resonans med den likaledes stavformiga 

 oscillatorn hade jag för de primära vågornas halva längd 

 erhållit värdet 24,2 å 24,3 cm. Då den mot oscillatorn vin- 

 kelrätt ställda mätningsresonatorns halva egenvåglängd var 

 =24,3 cm, hade den av 1,2 mm tjock koppartråd bestående 

 rätliniga sekundära oscillatorn vid maximal resonans med 

 denna resonator, enligt vad jag vid de tidigare försöken 

 funnit, en längd av 23,6 cm. Vid de försök, jag nu utförde, 

 gjorde jag bruk av en sekundärledare, som utgjordes av en 

 23,5 cm lång koppartråd av nyssnämnda tjocklek och vars 

 halva egenvåglängd följaktligen kunde antagas = 24,2 cm, 

 vilket värde lika väl motsvarade de starkt dämpade primära 



