A N:o 6) 



Om ko])i)ladc systems resonansstnilnin^. 



13 



6. I sammanhang med de ovan beskrivna försöken 

 undersökte jag ännu egensvängningarna hos några av tre 

 rätliniga sekundärledare (L^, L^ och Lg) bestående system. 



100 

 90 

 80 

 70 

 ^ 60 

 I 50 

 40 

 30 

 20 

 10 



19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 om 



Mätningsresonatorns halva egenvåglängd {Ijo)- 



Kurvan I: Lj := 21,5 cm, L^ r= 23,5 cm, Lj rr 25,5 cm. 



II:Li = 19,5 i L2 = 21,5 » L3 = 23,5 » 



III: L, =23,5 > L2=r25,5 » L3 = 28,0 » 

 Fig. 2. 



Såsom vid de tidigare försöken bestodo dessa ledare av 1,2 

 mm tjocka koppartrådar av olika längd, vilka medelst 

 tunna korkskivor voro kopplade vid varandra på ett inbör- 

 des avstånd av c:a 7 mm så, att de punkter, i vilka trådarna 

 skuro ett mot dem vinkelrätt plan, bildade hörnpunkterna 

 i en liksidig triangel. Använda såsom sekundära oscillato- 

 rer, gåvo dessa kopplade system de i fig. 2 återgivna resonans- 

 kurvorna, vilkas betydelse i varje särskilt fall angives under 

 figuren. Man finner av dessa kurvor, att de ifrågavarande 

 ledaresystemen hade tre egensvängningar, vilkas perioder 



