A N:() 7) Kn metod för mätnin,^ ;iv Ijiulcls styrka. 9 



en kropps slag mot eii annan) eller av ett kontinuerligt av 

 konstant styrka, är den av motståndsförändringen alstrade 

 induktionsström, som ger upphov till galvanometerns utslag, 

 av så kort varaktighet, att galvanometern tjänstgör såsom 

 en ballistisk galvanometer i). Utslaget är då oberoende av 

 den i förhållande till galvanometerns egen svängningstid 

 (vid mina försök c:a 8 sek.) försvinnande lilla tid, induktions- 

 strömmen varar, och proportionellt mot den genom galvano- 

 metern gångna elektricitetsmängden. Genom tidigare för- 

 sök 2) hade jag fastställt att proportionaliteten mellan 

 5;ocrt-galvanometerns första utslag och den elektromotoriska 

 kraften gällde ända till utslag av c:a 50 skaldelar, varför 

 vid större utslag särskilda mindre korrektioner måste anbrin- 

 gas. Den nyssnämnda elektricitetsmängden är å andra 

 sidan under normala förhållanden (då kolkornen i mikro- 

 fonen antagit stabila lägen) åtminstone inom vissa gränser 

 proportionell mot den motståndsförändring i transforma- 

 torns primärledning, som givit upphov till den sekundära 

 induktionsströmmen, d. v. s. mot den av ljudet alstrade 

 förändringen av mikrofonmotståndets medelvärde. Antaga 

 vi nu i likhet med O b e r b e c k, att denna motstånds- 

 förändring är proportionell mot ljudets styrka, komma vi 

 alltså till den slutsatsen, att de av mikrofonen genom för- 

 medhng av transformatorn alstrade (korrigerade) galvano- 

 meterutslagen åtminstone inom vissa gränser äro proportio- 

 nella mot ljudstyrkan, förutsatt att ljudet till sin art (sam- 

 mansättning) icke undergår någon förändring (på grund av 

 mikrofonens selektiva resonansverkan är denna sistnämnda 

 förutsättning nödvändig). 



För att denna slutsats emellertid skall hava någon be- 

 stämd innebörd och kunna prövas genom försök, måste 

 begreppet ljudstyrka närmare preciseras. Vid sina teoretiska 

 betraktelser utgick Oberbeck från den i fysiken vanhga 



^) Vid Oberbecks försöksanordning gav galvanometern ett konstant 

 utslag, ehuru, såsom tidigare nämnts, endast det första mot det nyssnämnda 

 proportionella utslaget avlästes. 



*) K. F. Lindman, Finska Vet.-Soc:s Öfversigt. 51, 1908—1909, A 5, 

 p. 11. 



