10 Karl F. Lindman. (LVIII 



föreställningen, att ljudstyrkan är proportionell mot kvadra- 

 ten på ljudkällans och luftpartiklarnas svängningsamplitu- 

 der. Vid sina försök angående styrkan av det ljud, som alst- 

 ras genom en fallande kropps slag mot underlaget, adopte- 

 rade han den inom psykofysiken då gällande grundsatsen, 

 att styrkan av det ljud, som alstras på det nyssnämnda sät- 

 tet, är proportionell mot den från en bestämd höjd mot 

 ett bestämt underlag fallande kroppens vikt, vilket hans 

 försök även närmelsevis syntes bekräfta (inom vissa gränser). 

 Vid försök, som jag utfört med fallande kulor av ohka vikt 

 visade det sig, att klangfärgen av det genom stöten mot 

 underlaget alstrade ljudet i någon mån var beroende av 

 kulans vikt. Analoga iakttagelser torde förmodligen vara 

 orsaken till att psykofysikerna senare något modifierat den 

 nyssnämnda grundsatsen angående ljudstyrkan. Starke ^), 

 som under loppet av flere år utfört akustiska undersök- 

 ningar i W u n d t's psykofysiska institut i Leipzig, fram- 

 håller sålunda, att de ljud, som uppkomma, då tvenne olika 

 stora kulor av samma ämne falla mot ett och samma underlag 

 måste anses »alstrade på ohka sätt», varemot de, som upp- 

 stå genom tvenne hka kulors fall, kunna anses »alstrade 

 på lika sätt», Tvenne ljudretningar och följaktligen även 

 de motsvarande ljudstyrkorna kunna enligt samma forskare 

 endast då anses för objektivt lika, om fallkroppens vikt, 

 fallhöjden och underlaget i vartdera fallet äro desamma. 

 Falla n hka kulor från samma höjd samtidigt mot samma 

 underlag, är enhgt den andra av Starke antagna grund- 

 satsen det därvid alstrade ljudets styrka n gånger så stor, 

 som det av en enda kula alstrade ljudets ^). 



') P. starke, Philosophische Studien, herausg. v. W. W u n d t, 3, 

 p. 276; 1886. 



') »Der einzige Fall nun, in welchem mit Sicherheit zwei Schallreize 

 objectiv gleich gesetzt werden können, tritt ein. wenn gleichzeitig Fallge- 

 wicht p, Fallhöhe h, und die Fallunterlage identisch sind; ferner aber ist, 

 wenn n gleiche Kugeln p dieselbe Höhe h auf dieselbe Unterlage gleichzeitig 

 hinabfallen, die Voraussetzung gegeben, dass die dadurch erzeugte Schall- 

 intensität = ni ist, wenn die eines jeden den n componirenden Schalle := i 

 gesetzt wird» (P. Starke, I. c, p. 277). 



