Öfversigt af Finska Vetenskaps-Socieletens Förhandlingar. 

 Bd. LVIII. 1915—1910. Aid. A. N:o 8. 



Om intensiteten av det genom kroppars stöt 

 alstrade ljudet 



Karl F. Lindman. 



A. Översikt. 



1. För att pröva, i vad mån W e b e r's psykofysiska 

 grundlag gäller för hörselförnimmelseriia, har man i den 

 experimentella psykologin gjort bruk av det ljud, som alstras 

 genom fallande kulors slag mot fallunderlaget. Antager man, 

 att ljudstyrkan är proportionell mot den fallande kulans 

 vikt P och mot en potens t av fallhöjden h, uttryckes den 

 mot ljudstyrkan proportionella retningen R av hörselorganet 

 genom likheten 



I) R=cPh^ 



där c betecknar en konstant faktor. Om man gradvis ökar 

 P eller h så mycket, att örat nätt och jämt kan uppfatta 

 en stegring av den ursprunghga ljudstyrkan, och betecknar 

 de motsvarande värdena på de i den nyssnämnda formeln 

 ingående variabla kvantiteterna med R^, P^ och h^, bör 

 enligt W e b e r s lag »den relativa minimala retningsdiffe- 



rensen» — - — och följaktligen även förhållandet — ^ = 



m 



