26 Karl F. Lindman. (LVIII 



denna energi utgör sålunda icke någon bekräftelse av 

 energiprincipens giltighet för ljudet. Man kan visserligen 

 tänka sig möjligheten av att anordna försöken så, att en 

 mätning av såväl värmemängden som ljudstyrkan och den 

 återstående mekaniska energin skulle kunna utföras — en 

 dylik anordning vore t. ex. det av Him ^) vid hans allmänt 

 bekanta undersökning av det genom kroppars stöt alstrade 

 värmet använda förfarandet. Mätningen av värmemängden 

 skulle dock i ett dyhkt fall med hänsyn till den ringa energi- 

 mängd, ljudet därvid komme att representera, icke kunna 

 verkställas med ens närmelsevis tillräckhg noggrannhet. 



Såvida man fasthåller vid ljudalstringen genom kroppars 

 stöt, återstår sålunda endast möjligheten att mäta ljudstyrkan 

 i ett sådant fall, att värmealstringen genom stöten kan för- 

 summas. Fullkomligt kan väl ett dylikt fall i verkligheten 

 icke realiseras, men ganska nära målet torde man dock 

 komma vid användning av elfenbenskulor, som bringas att 

 stöta mot varandra. Såvida ytorna hos tvenne dyhka kulor 

 äro jämna och glatta och kulornas relativa hastighet före 

 stöten icke är alltför stor, kan man, såsom bekant, icke 

 spåra den minsta deformation efter stöten. Med tvenne 

 dylika lika stora kulor av diametern 44 mm och vägande 

 vardera c:a 75 gr utförde jag följande försök. 



De båda kulorna A och B (fig. 3) upphängdes medelst 

 var sin dubbeltråd så, att de i sina jämviktslägen tangerade 

 varandra, varvid centerhnjen var parallell med de sålunda 

 erhållna pendlarnas svängningsplan. Avståndet mellan kulor- 

 nas medelpunkter och de horisontella armar, vid vilka upp- 

 hängningstrådarna voro fastgjorda, var = 63 cm. Medelst 

 tvenne förflytttbara vertikala stavar C och D fixerades de 

 gränslägen, till vilka kulorna i varje särskilt fall kunde för- 

 skjutas. 



Sedan stavarna C och D först inställts så, att avståndet 

 a mellan vardera av dem och den närmaste kulan var = 80,o 

 mm, bragtes kulan A i kontakt med C, i vilket läge den hölls 

 med tillhjälp av en i handen hållen pappskiva, varefter den 



^) G. A. H i r n, Théorie Méchanique de la Chaleur. I, p. 58, 2:ra uppl. 

 ;i865). 



