2 Harald Lunelund. (LVIII 



gar 1) hade givit vid handen att fint ghmmerpulver har ett 

 jämförelsevis stort motstånd, under det pulver av kvarts 

 och fältspat leda relativt väl i fuktigt tillstånd. Dessa ämnen 

 kommo därför till användning. Emedan för det mesta nytt 

 pulver måste framställas, kunde tidigare funna resultat ej 

 användas, utan vardera utgångssubstansens motstånd be- 

 stämdes på nytt, innan de blandades i olika proportioner. 

 Då även pulver av röd tegelsten har ett ganska stort lednings- 

 motstånd, undersöktes blandningar därav med kvarts och 

 fältspat. Dock visade sig tegelstenspulvret överhuvud 

 mindre lämphgt. 



Dessutom undersöktes inverkan av fyra olika tryck på 

 ledningsmotståndet hos röd tegelsten samt hos blandningar 

 av röd tegelsten med kvarts och glimmer med kvarts vid 

 konstant fuktighet. 



Försöksanordning. 



Liksom vid de å sid. 1 nämnda undersökningarna av 

 olika pulvers ledningsförmåga kom även vid föreliggande 

 mätningar W h e a t s t o n e's brygga med växelström och telefon 

 till användning. Sedan pulvret siktats, så att storleken av 

 kornen var högst 0,36 mm, och fuktats med destillerat vatten 

 samt noga omrörts, placerades det i en ihålig ebonitcylinder 

 mellan två blankpolerade mässingskivor, vid vilka lednings- 

 trådarna voro fastade. Den övre mässingskivån belastades 

 med en viss vikt, och motståndet bestämdes genom 10 inställ- 

 ningar. Därefter uttogs det fuktiga pulvret, uppvägdes och 

 upphettades försiktigt på sandbad i en för varje gång på nytt 

 utglödgad porshnsskål, tills vikten var konstant. På grund 

 av viktsförlusten beräknades sedan pulvrets fuktighetshalt. 



Vid undersökningarna kommo två ohka ebonitcyhndrar 

 till användning. Den ena cylinderns dimensioner voro: inre 

 diameter 7,38 cm och höjd 1,07 cm. Belastningen var 780 g, 

 utom vid de speciella undersökningarna över tryckets invär- 

 kan, se sid. 15. Motsvarande tal för den andra cyhndern voro: 



') 1. c. 



