A N:o 15) Terniiska problem beträfTande de läj^sta luftlaj^ren. 19 



De termiska gradienterna vid Östersjökusterna. 



Genom studiet af temperaturförhållandena å Ånäs funno 

 vi ofvan att en stark kontinentalitet därstädes gör sig gäl- 

 lande. Denna yttrade sig främst genom mycket låga natt- 

 minima, måttligt höga dagsmaxima och däraf resulterande 

 låg medeltemperatur. Då man här har att göra med säkra 

 observationer, då vidare lokaliteten ej visar någon synnerlig 

 abnormitet utan i det väsentliga torde motsvara den vanliga 

 typen för slättbygderna vid Finlands kuster, har jag föran- 

 ledts att något allmännare studera kontinentalitetens för- 

 ändring invid Östersjö- och Ladoga-kusterna. De synpunk- 

 ter, som härvid varit bestämmande och de genom mina före- 

 gående arbeten gifna egentliga anledningarna till denna 

 undersökning äro redan i inledningen omnämnda. Såsom 

 den teoretiska utgångspunkten, den eventuella verkan af de 

 vertikala rörelsekomponenterna på och nära kusterna, äfven- 

 som det speciella exemplet i trakten af Helsingfors ger vid 

 handen, är det främst i fråga om temperaturens dagliga 

 period man kunde vänta tydligare resultat. Emellertid är 

 ju den årliga perioden det mest använda kriteriet på konti- 

 nentaliteten, hvarför vi främst skola studera denna eller 

 egentligen den årliga gången af de termiska differenserna 

 mellan land och haf. 



Först må några allmänna anmärkningar beträffande 

 observationsmaterialet förutskickas. I allmänhet erbjuder 

 Östersjöområdet större möjligheter att studera ett hafs 

 inverkan på klimatet än några andra kuster, särskildt eme- 

 dan flere tiotal fyrar såväl vid svenska, finska och ryska 

 kusterna äro meteorologiska stationer. Visserligen är det 

 här insamlade materialet delvis mycket ojämnt och brist- 

 fälligt, men kan dock i en del afseenden med kritik användas. 

 Särskildt på svenska sidan finnes äfven en riklig tillgång på 

 temperaturstationer på land, såväl invid själfva kusten, som 

 på alla distanser inåt landet. Däremot har man ej till- 

 räckligt dylika i de glesare finska och ryska stationsnäten. 

 Särskildt saknas i Finland nästan totalt stationer på något 



