A N:o 15) Termiska problem bcträlVande de lägsta luftlaf^ren. 57 



ledning och konvektion, i de högre lagren genom upphäfd 

 utstrålning vid oförändrad eller ökad värmetillförsel. 



Mellan 5 och 10 m synes ännu kl. 7 a isotermi ega rum, 

 men därefter har man i alla lager det vanliga aftagandet 

 med höjden. Denna temperaturförändring är åter liksom 

 på natten störst invid jordytan. Mellan 8 a och 2 p står 

 termometern på marken 5.4° högre än Assmann i gräset, 

 delvis troligen genom strålningsfel, dels dock genom jord- 

 ytans höga värme, hvilket äfven framgår af den nästan lika 

 varma, i marken delvis nedsänkta termometern. På den 

 första metern aftager temperaturen därför under samma tid 

 i medeltal 1.7°, på den följande O.2, på 3-meters intervallen 

 0.3° och på den sista 5 meters distansen endast 0.i°. Detta 

 förhållande fortfar till circa 5 p, då inversionen åter begyn- 

 ner tack vare den starka utstrålningen och afkylningen vid 

 marken. 



I medeltal för dygnet blir inversion rådande åtminstone 

 ända till 10 m:s höjd. Temperaturen tilltager ganska pro- 

 portionellt med höjden 0.i° per meter. Ett kärr verkar 

 sålunda afkylande på luften till denna höjd. 



Jämför man temperaturen vid Vikkarais med den öfver 

 kärret finner man den förra genomgående vara högre, om 

 man frånser från lufttemperaturen i gräset på dagen. Den 

 är på 2 meters höjd vid Vikkarais i medeltal ännu 1° högre 

 än på 10 meters höjd öfver kärret. Mest är denna differens 

 ganska konstant 1 — 2°, hvilket skulle tyda på en viss kom- 

 munikation mellan dessa eller lika beskaffade luftkvantiteter. 

 Afståndet mellan dessa punkter var ju visserligen närmare 

 2 km, men också närmare Mustakorpi kärr funnos torrare 

 och högre platser, där temperaturen sannolikt var likartad 

 med den vid Vikkarais. Något mindre differenser om endast 

 0.2 å 0.3° förekommo kl. 8 — 10 p och berodde detta möjligen 

 därpå, att utstrålningen vid denna tid var störst (se termo- 

 metrarna på marken) och själf fallet mera påverkade den 

 närmare marken befintliga luften å Vikkarais. 



Man finner i många afseenden en stor analogi mellan 

 resultaten från Karislojo och Anas. Både inversion på nat- 

 ten och temperaturens positiva gradient på dagen äro af 



