62 Osc. V. Johansson. (LVIII 



Frånser man från det allra lägsta luftlagret, där synbarli- 

 gen vissa störingar särskildt på- förmiddagen visa sig, har 

 man sålunda under vintern äfven i genomsnitt en inversion 

 ända till circa 500 m. Kl. Ila går den under de egentliga 

 vintermånaderna till ungefär 600 m:s höjd och i november 

 är den svagt synlig mellan 400 och 500 m. På eftermiddagen 

 har man under november, december och februari inversion 

 från jordytan till 400 m, i mars endast till 100 m och i januari 

 mellan 200 och 700 m. Man kan på grund häraf ifrågasätta, 

 huruvida ej hela den dagliga period, som ännu å dessa bredd- 

 grader förefinnes inom eller ofvan inversionslagret hufvud- 

 sakligen är en värmeverkan af förut beskrifven art ej direkt 

 insolationsverkan med eller utan jordytans förmedling, utan 

 ett uttryck för vexling i balansen mellan in- och utstrålning 

 mot himmeln och jordytan. 



Också mätningar af jordytans temperatur synas i en del 

 fall angifva detsamma, d. v. s. att markens uppvärmning 

 och konvektionsströmmar ej alltid kunna vara orsak till 

 temperaturstegringen i den dagliga perioden. Så t. ex. 

 visade en naken sandyta i Sodankylä ^) under januari och 

 februari 1883 i genomsnitt under hela dygnets lopp en lägre 

 temperatur än luften. Amplituden i luften var emellertid i 

 januari l.o, i februari 3.2, å jordytan I.2, resp. 3.7°. Enligt 

 hvad man allmänt funnit skulle snöytan hafva varit ännu 

 betydligt kallare än den obetäckta marken. Likaså framgick 

 det att lufttemperaturen under hvar och en af månaderna 

 mars — oktober steg, i medeltal 1.5° under 3 timmar på mor- 

 gonen, innan marken blifvit varmare än luften. Under den 

 samtidiga ryska expeditionen å Ssagastyr, fann man att själfva 

 snöytan under november — mars höll sig dygnet igenom 

 1 å 2° kallare än luften å 3 meters höjd 2). Likväl uppgick 

 den dagliga amplituden i mars till 4.7°. W o e i k o f f säger 

 att detta berodde därpå, att den för lufttemperaturens be- 

 stämmande använda Wildska hyddan skulle visa för hög tem- 



') Exploratlon International des regions polaires. Expedition polaires 

 finlandaises. Torne I Helsingfors 1886. 

 ") Meteor. Zeitschr. 1886, s. 6—7. 



