Öfversigt af Finska Vetenskaps-Societetens Förhandlingar. 

 Bd. LVIII. 191Ö— 1916. Afd. A. N:o 21. 



Om sulfid-arsenidmineralens elektriska lednings- 

 förmåga och dess bestämning 



af 

 L. H. Borgström och J. Dannholm. 



Inledning. 



Vid en undersökning af några i naturen förekommande 

 koppararsenider ställdes den ene af författarna (Borg- 

 ström) inför problemet att afgöra, om de kopparrika arse- 

 nidmineralen, whitneyit och algodonit kunde vara enhetliga 

 substanser, och sålunda olika de legeringar, som erhållas, 

 då smälta blandningar med motsvarande sammansättning 

 få stelna. Mineralen äro opaka, hvarför eljes brukliga optiska 

 undersökningsmetoder icke kunde komma i fråga. Noggran- 

 heten af specifika viktens bestämning nedsattes åter af det 

 förhållande, att mineralen hafva en så hög specifik vikt, 

 att dess bestämning starkt påverkas af t. o. m. minimala porer 

 eller korn af främmande material. 



En bestämning af den elektriska ledningsförmågan kunde 

 däremot väntas lämna godt besked i saken. Sedan nämligen 

 M a 1 1 h i e s s e n S'^ klassiska undersökningar af metallegerin- 

 gars elektriska ledningsförmåga från 1860 talet blifvit belysta 

 genom den moderna metallografiens mikroskopiska och 

 termo-analytiska rön, har det blifvit klart, att ett nära 



