14 



L. H. Borgström och J. Dannholm. 



(LVIII 



Härifrån erhöllos, om vi låta iVj^ och W2 äfven beteckna 

 motstånden i de båda delarna af stafven, w^ = 0,001477 ohm 

 och W2 = 0,000366 ohm samt det specifika motståndet A' = 

 0,328 ohm. Serien r = 75 ohm gaf för samma staf värdena 

 Wj^ = 0,001483 ohm, w^ = 0,000345 ohm och k = 0,336 ohm. 



På samma sätt bestämdes motstånden för de öfriga staf- 

 varna. Sålunda erhöllos för den längre och den kortare 

 stafdelens motstånd w^ och W2, multiplicerade med 10^, 

 samt det specifika motståndet k, uttryckt i ohm för 1 m 

 längd och 1 mm^ genomskärningsarea, följande värden: 



Tabell IL 



Våra observationsserier tillåta oss att afgöra, i hvilken 

 mån motstånden i elektrodernas kontakter kunnat utöfva 

 inflytande på bestämningen af det specifika motståndet. 

 Om vi nämligen i likhet med vissa tidigare författare negli- 

 gerat dessa motstånd, så hade vi direkt ur m^j och Wo fått staf- 

 delarnas specifika motstånd och härvid erhållit värdena i ta- 

 bell III, där de kortare staf delarna i flertalet fall gifvit betyd- 

 ligt högre värden på det specifika motståndet än de längre. 



