A N:o 21) Om sulfid-arsenidniineralens elektriska ledningsförmajya. 1 5 



Äfven ha vi försökt erhålla en uppskattning af öfver- 

 gångsmotståndens absoluta storlek vid de ofvannämnda för- 

 söken och därvid förfarit på följande sätt. Från de i tabell II 

 upptagna värdena på w-^ och u^g ha subtraherats de motstånd, 

 som de skilda stafdelarna beräknats äga, då deras specifika 

 motstånd antagits vara lika med medeltalen till de från våra 

 samtliga metoder erhållna specifika motstånden, hvilka 

 finnas upptagna i tabell VII. Betecknas öfvergångsmot- 

 ståndet för den längre stafdelen med toi och för den kor- 

 tare delen med wg» så ha för dem sålunda funnits de i föl- 

 jande tabell upptagna värdena. 



Tabell IV. 

 Öfvergångsmotstånden. 



Häraf framgår, att motstånden i kontakterna i flere fall 

 torde nått värden, som utgöra betydande delar af de kortare 

 stafdelarnas totala motstånd. Sådana kontaktmotstånd 



