18 



L. H. Borgström och J. Dannholm. 



(LVIII 



beteckna vi med /j och I2. Öfverensstämmelsen mellan 

 observationerna i samma serie var tämligen lika för alla 

 stafvar. För stafven N:o 1 voro afläsningarna af sträckan 

 MP följande: 



/j = 10,5 mm. I2 = 9,6 mm. 



251 mm 229 mm 

 253 232 



252 238 

 246 233 

 250 234 



Från medeltalet af den förra serien erhölls för motståndet 

 mellan bielektroderna värdet w = 0,ooii63 ohm och ur den 

 senare seriens medeltal w = 0,ooio85 ohm. Från dessa vär- 

 den på w beräknades åter det specifika motståndet till resp. 

 k = 0,348 ohm och k = 0,355 ohm. 



De på samma sätt för samtliga stafvar erhållna värdena 

 på det specifika motståndet A" äro: 



Tabell V. 



Den största differensen mellan värdena på k hör till 

 stafven N:o 3, den näststörsta till stafven N:o 3 a. Men då 

 den största skilnaden /^ — Zg äfven hör till stafven N:o 3 

 och den näststörsta till stafven N:o 3 a, så är det ganska 

 sannolikt, att variationerna i värdet på k för dessa stafvar 

 hufvudsakligen bero af inhomogenitet hos materialet. 



