AN:o27) Bestämning av vätelinjerna H^:s och H..:s våglängder. 5 



Av alla vätgaslinjer torde Ha vara den skarpast definie- 

 rade, i det att den vid ökning av gastrycket längst bibehåller 

 sin gestalt av linje ^). Vid en på interferensförsök grundad 

 nybestämning av vätelinjernas våglängder synes därför Ha 

 i främsta rummet böra göras till föremål för undersökning. 

 Det av mig använda geisslerröret, som vid ringa tryck tillät 

 vätelinjerna att framträda tämligen skarpa, motsvarar full- 

 ständigt den ljuskälla, som av K a y s e r 2) rekommenderas 

 såsom bästa medel för alstring av det s. k. första vätgas- 

 spektret. 



4. De enda tidigare utförda interferensförsök, som 

 tillåta en nybestämning av Ha-^ eller //^:s våglängder, ha, 

 så vitt jag kunnat finna, anställts av P u 1 f r i c h ^) och 

 Reimerdes^). Betecknas den gröna kvicksilverlinjens 

 våglängd med Xq och antages denna — 5460.74 Å, erhåller 

 man med användning av de av dessa observatörer funna 

 värdena på förhållandena Xo^Xna ^^^ ^o-^hj ^^ ^ följande 



tabell angivna värdena på de ifrågavarande vätehnjernas 

 våglängder. 



Som man finner, överensstämma värdena på Xfja ^^^^~ 

 ständigt med det ovannämnda av diffraktionsförsök erhållna 



^) Se H. K a y s e r, 1. c. p. 485. 



Enligt R. R o s s i (Astrophys. 



Journ. 34, p. 299; 1911) är vid 1 atm:s tryck linjen ^„:s bredd ungefär 74 

 av linjen H ^.s. Vid fortsatt ökning av trycket (såsom ljuskälla användes 

 en ljusbåge mellan koppareléktroder i vätgas) kunde någon as3'mmetri i de 

 starkare brytbara vätelinjernas (i/j, H , HJ utbredning icke iakttagas, 

 varemot H (då tr3'cket blev mycket stort) utbredde sig något starkare i 

 riktning åt spektrets violetta ända. 



^) loc. cit. p. 484. 



') C. Pulfrich, Zeitschr. f. Instrum. 13, p. 442; 1893. 



*) E. R e i m e r d e s , Inaug.-Dissert. Jena 1896, p. 11. 



