18 



Karl F. Lindman. 



(LVIII 



10. I det följande gives en sammanställning av de av 

 olika observatörer erhållna och till det internationella syste- 

 met reducerade värdena på linjerna f/«:s och li^j:^ våglängder 

 i luft 1). 



Mascart (1867) . . 

 Ångström (1868) 

 Ditscheiner (1871) 



Arnes (1890) . . . . 



Pulfrich (1893) . . 



E vers hed (1901) . . 



d:o (1903) . . 



Författaren . . . 



Vad speciellt Evershed's värden på \jjo vidkom- 

 mer, bör observeras, alt dessa erhållits genom observation 

 av solkoronan vid tvenne solförmörkelser och att följaktligen 

 dessa även från varandra icke oväsentligt avvikande vär- 

 den kunna hava påverkats av inkonstanta företeelser hos 

 solen ävensom av solens och jordens relativa rörelse (jmf. 

 ovan, p. 2, not 1). I det ena av sina arbeten (Phil. Träns. 

 A, vol. 197, p. 398; 1901) framhåller E vershed även 

 uttryckligt svårigheten att noggrant mäta de starkare bryt- 

 bara vätelinjernas våglängder, beroende på att dessa linjer 

 lätt kunde förväxlas med andra närbelägna, varjämte han 

 förutsätter möjligheten av att hans skala icke var fullkom- 

 ligt fri från ett systematiskt fel i denna region. 



Helsingfors, Maj 1916. 



') De av Mascart, Ångström och Ditscheiner härrörande 

 värdena, som hämtats ur L a n d o 1 1- B ö r n s t e i n s tabeller av år 1883, äro 

 här hänförda till den såsom internationell sekundär étalong använda våg- 

 längden Xj) ^=5895,94 Å (se Recueil de const. phys., p. 433; 1913). Be- 

 träffande Arnes' och Evershed's värden, se ovan p 4, not 2. 



