AN:o29) Smärre förenklingar vid korrelationsbenikning. 



6) 



2- Gr 4- a) {ij + b) = 2x1) -{■ n ab 

 1 1 



2-Gr + a)2 



^{y + bf 



1 



= Sx"^ + n a^ 



1 



Då ^xy, 2:x^ och ^y^ förut äro bildade, fås häraf de 

 11 1 



nya kvantiteterna sålunda enkelt genom addition af n gån- 

 ger ab, a^ och b^. Härtill komma då själffallet resp. summor, 

 erhållna ur de p nya termerna. På dylikt sätt kan i alla 

 analoga fall väsentlig underlättnad vinnas. 



En tredje förenklingsmetod, som jag här ville framhålla 

 och föreslå åtminstone såsom kontrollräkning är en formel 

 för r, där kvadratsummorna äro ersatta med genomsnitts- 

 afvikelserna. För beräkning af sannolika felet hos ett medel- 

 värde använder man ju särskildt i meteorologin med fördel 

 ett dylikt iorenkladt förfaringssätt, den s. k. F e c h n e r s 

 formel i st. f, den stränga. Såsom L a s k a ^) framhållit, 

 är nämligen den effektiva betydelsen af hela korrelations- 

 metoden ungefär likvärdig med den s. k. Cornuska satsen att 



7) 



2^2 



där o såsom ofvan betecknar medelafvikelsen och e är 

 genomsnittsaf vikeisen. Denna sats användes ju f. ö. i me- 

 teorologin såsom ett kriterium på att resp. talseriers växlin- 

 gar följa samma lagar, som de tillfälliga felen. Såsom L a s k a 

 påpekar, är detta dock endast ett nödvändigt, men ej till- 

 räckligt villkor för att G a u s s' frekvenskurva föreligger och 

 att minsta kvadratmetoden är användbar. I alla fall torde 

 man för beräkning af r kunna betjäna sig af samma sats, i 

 synnerhet som det merändels ju endast är fråga om ungefär- 

 liga värden på r. Då enl. 7): 



ij Meteorol. Zeitschr. 1913 s. 558. 



