SO 
Olikheten i värdet på såväl a som «& mellan de båda 
bestämningarne torde nöjaktigt kunna förklaras ur de använda 
kopparstängernas olika kemiska beskaffenhet. Här bör nemligen 
anmärkas, att den stora nu begagnade kopparstången, hemtad 
under förra året direkt från Avesta, består af Fahlu-koppar, 
under det de vid förra undersökningen använda små stängerna 
erhållits för flera år sedan här i Upsala, utan att jag närmare 
kan uppgifva hvarifrån de härleda sig. Enligt äldre analyser 
vet man emedlertid, att Fahlu-kopparn håller spår af jern. 
$ 3. 
De värden på värme-koefficienten för kopparns och jernets 
ledningsförmäga, som blifvit beräknade ur föregående observa- 
tioner, äro emedlertid mindre, än som i allmänhet erhållits vid 
försök öfver dessa metallers ledningsförmåga för elektriciteten. 
Som likväl de nyaste försöken af MATHIESEN *) för koppar 
adagalägga, att denna koefficient varierar betydligt i storlek, ända 
från 8 till 42 procent för 100”, allt efter metallens renhet och 
beskaffenhet för öfrigt, så kan man icke på förhand afgöra, om 
de erhållna koefficienterna äfven gälla för elektriciteten eller äro 
derifrån afvikande. Frågan kan afgöras endast genom en direkt 
bestämning af de båda metallernas ledningsförmåga för elek- 
tricitet. Denna bestämning bör äfven, för att vara strängt giltig, 
göras för stängerna i samma skick, de befunnos vid värme- 
försöken, emedan ledningsförmågan lätt kan undergå förändring 
vid metallens utdragning till tråd. Dervid möter emedlertid icke 
obetydliga svårigheter i anseende till stängernas tjocklek. Ett 
preliminärt försök, hvarvid de stora koppar- och jernstängerna 
bildade delar af en så kallad Wheatstones brygga, gaf icke na- 
got säkert resultat, emedan den minsta förändring i kontakten 
emellan stängerna och de öfriga delarne af bryggan visade sig 
vara af stort inflytande. Jag hoppas dock att kunna öfvervinna 
dessa svårigheter. 
*) Ph. Mag. Sept. 1861. 
