ZU ne 
nor för en ny af Mag. R. RUBENSON konstru- 
erad Polarimeter och de med den anställda ob- 
servationer å atmosferens polarisation *). — Efter 
skriftliga meddelanden fran Rom till Professor 
ÅNGSTRÖM, af T. R. THALÉN. ' 
[Meddeladt den 12 Februari 1862.] 
S. 1. Litteratur. 
De af ArAGO anställda observationerna i detta ämne äro 
intagna i hans ”samlade skrifter.” Dessa mätningar äro dock 
icke talrika. Ty om man undantager dem, som beröra månljusets 
polarisation, och hvilka endast äro qvalitativa, återstå blott 10 
dagars observationer under åren 1814—15, temligen besvärliga 
att beräkna och gjorda på många punkter i det genom solen” 
gående vertikalplanet. Han har dessutom, för att nu ej nämna 
upptäckten af den efter honom benämnda neutrala punkten, 
lemnat några bestämningar öfver maximi-punktens läge, hvilken 
han funnit vara på 90” afstånd från solen. 
BREWSTER är troligen den, som gjort det mesta. Hans 
planche med åtföljande beskrifning i Johnston's ”Atlas of Physical 
Geography” är grundad på mångåriga observationer. En kort 
uppsats af honom finnes i hans ”Treatise on Optics”, enligt hvil- 
ken det af honom begagnade instrumentet är beskrifvet i ”Trans- 
actions of the Röy. Irish Academy Vol. XIX, part. IL” Slut- 
ligen har han i Comptes Rendus lemnat några uppsatser om de 
neutrala punkterna. Pa samma ställe har äfven BABINET be- 
handlat fragan om samma slags punkter. 
WILLD fran Zürich anför i sin afhandling ”Ueber ein neues 
Photometer etc.” en observationsserie pa punkter i ett vertikal- 
plan. BRAvAıs har undersökt polarisationen hos ”halos”. Nagra 
historiska uppsatser i ämnet finnas slutligen af ZANTEDESCHI m. fl., 
utan att dock vara atföljda af några direkt nya observationer. 
*) Härtill tafl. I och 1. 
Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh., 1862, N:o 2. 
