— 37, — 
tid genom en föregaende observation utrönes. Derpa vrides tuben 
tillbaka i sitt förra läge, och observationen kontrolleras derige- 
nom, att vid den dubbla tidens förlopp den andra solkanten 
släpper det horizontela håret. Analogt är förhållandet vid andra 
gradtal än 90. 
Exempelvis vill jag anföra följande observationer, anställda 
den 20 Maj: 
120” från solen; spegelns index står på 28” 25' 
Hl0335 » » » » 33:25 
100» » » » RE Sl 
90, 4.» » » Br » 43 20 
80  » » » » » 48 20 
70 » » » » » 53 20 
60 » » » » >20 
Man inser salunda, att jag icke alls litar pä spegeln för 
bestämmande af det absoluta afstandet, utan allt beror pa sä- 
kerheten hos vertikalcirkeln. 
I sammanhang härmed ma nämnas, att vid undersökning 
af t. ex. maximipunktens polarisation det naturligtvis icke är 
tillräckligt att sätta spegeln pa 43" 20. Man måste ock veta, 
hvarest ljusbilden bör falla på elfenbensskifvans horizontela streck. 
Visserligen finnes på sagde skifva äfven ett vertikalt streck, 
men dels är dess läge i ett vertikalplan endast så tillvida exakt, 
som det ligger i glassatsens polarisationsplan, hvilket antages 
vertikalt, dels varierar detta plan med olika glassatser. Jag 
förfar derföre sålunda. Hvarje gång en ny glassats insättes, och 
sedan man — pa sätt sednare skall visas — vridit tuben om- 
kring sin optiska axel, till dess polarisationsptanet blir vertikalt, 
inställes spegeln för gradtalet 90, t. ex. i ofvan anförda fall, på 
43” 20. Sedan observeras den tid, solen behöfver för att pas- 
sera vertikalharet i tuben. Ställes derpå ena solkanten i kontakt 
med detta hår och man vrider tuben i horizontel och ver- 
tikal led så, att vid halfva tidens förlopp ljuspunkten faller på 
det - horizontela strecket, så behöfver man blott med blyerts 
markera ett vertikalt streck på det ställe, der ljuspunktens cen- 
