sar MR sne 
ett sådant antagande af en pathologisk grund för denna klofäll- 
ning är helt och hållet hypothetiskt, och kan icke medgifvas, då 
ett kloombyte blifvit observeradt hos så många individer i slutet 
af Juni och förra hälften af Juli månader. Hvarpa beror en 
sådan, ofta förekommande pathologisk process, just vid denna tid 
af sommaren? Svaret är ganska enkelt, tillfölje af mekaniska 
inflytelser, som vid denna tidpunkt, af ganska naturliga orsaker, 
äro företrädesvis verksamma, såsom jag i det följande skall åda- 
galägga. Hr MALMGREN anmärker, att i sista dagarne af Juni, 
eller början af Juli månad, klorna hos Riporna hastigt förändras, 
så att de nu äro alldeles korta och Hr MEVES har i naturen 
gjort samma observation hos alla arter af Tetrao och Lagopus. 
Men Hr MEVES har äfven funnit dessa vid denna tid, från den 
21 Juni till den 3 Juli, åtföljda af små ungar i dundrägt, hvar- 
jemte han observerat förändringen af klorna hos arter af slägtet 
Tetrao endast hos honor, hos Lagopus deremot hos individer af 
hvartdera könet. Denna observation är af vigt, och står i ganska 
nära sammanhang med det faktum, att hannen, hos de särskilda 
arterne af Tetrao, aldrig följer honan med ungarne, så länge de, 
såsom små, äro i behof af modrens vård, men väl hos arter af 
slägtet Lagopus. En flygtig blick på den tama hönans förhål- 
lande till och omsorg om sina ungar, så länge de äro små, visar 
huru densamma anstränger sig att krafsa i jorden för att upp- 
söka maskar till föda för sin afkomma. Detsamma är äfven 
förhållandet med arter af Tetrao. Honan hos dessa krafsar, 
drifven af den moderliga omsorgen, i jorden för att finna en 
lämplig näring af maskar, myrägg m. m. åt sina ungar, så länge 
de ännu äro små, så att de icke kunna lifnära sig sjelfva. Allt 
beror vid denna tidpunkt på modrens omsorg om sina ungar. Att 
klorna vid denna tidpunkt, tillfölje af den ökade ansträngning, 
som den moderliga omsorgen pålägger honan, afnötas, bör väl 
icke kunna bestridas, och ådagalägges tydligt af den figur a en 
klo af Tetrao urogallus, som Hr MEVES framställt i sin afhand- 
ling sid. 214. Likaledes kan det icke nekas att, vid dessa mo- 
drens häftiga ansträngningar af klorna för ofvan uppgifvet ända- 
