SR - 
gifva denna observerade klofällning, har Hr MEVES träffat exem- 
plar, hos hvilka några klor voro qvarsittande, andra affallne: 
ty detta beror på en tillfällig, för stark mekanisk inflytelse med 
inflammation i nagelbädden till påföljd, äfvensom den för frågans 
afgörande vigtiga observation att sidofransarne längs tårna först 
och bakklorna sist fällas. Sidofransarne äro nemligen, vid ett 
sådant användande af klorna, som blifvit anmärkt, mest, och bak- 
klon minst ansträngd, dervid af lätt insedda skäl de anmärkte 
fransarne afnötas förr än klorna. Derföre anmärker Hr MEVES 
äfven ”att klorna icke alltid affalla hela, utan oftast i mindre 
bitar.” 
Svårt är att fatta hvad Hr MALMGREN vill bevisa genom 
den anförda observation, att man i April och början af Maj hos 
Ripor med vinterklor finner bitar lösbrutna från spetsen och si- 
dorna af nageln, som förorsakats af den hårda skare som denna 
tid finnes, men, säger Hr MALMGREN vidare, sedan marken blifvit 
bar erhåller den af skaren skadade klon småningom jemna kan- 
ter; ty, efter mitt begrepp, kan detta icke förklaras annorlunda 
än, att en sådan lösbrytning af stycken från klon undantagsvis 
inträffar vid en svårare mekanisk inflytelse och att de härigenom 
uppkomna luckorna i sidorna och spetsen af klon försvinna genom 
fortgående afnötning af dessa delar, då marken är bar, så att 
ränderne af klorna åter blifva jemna. 
Sedan dunungarne uppnått den utveckling, att de sjelfve 
kanna lifnära sig med växtfrön, bär och insekter, upphör äfven 
behofvet för modren, att i jorden krafsa efter maskar, myrägg 
m. m., och den nu tilltagande mognaden af bär lemnar både 
modren och ungarna tillräcklig föda, utan att modrens klor be- 
höfva för familjens uppehälle ansträngas. 
Följden häraf är, att de afnötta klorna, som icke affallit 
af sådan orsak som jag ofvanföre anfört, begynna tillväxa, lamel- 
ler aflossna från ytan af klon, såsom Hr MEVES observerat, och 
klon återtager härigenom sin normala form. De klor åter, som 
affallit regeneras liktidigt raskt, och erhålla sin normala form, 
dervid man väl icke får förbise, att de under gåendet på marken 
