måla en 
de stora distanserna kunde bedöma det. Vikar och sund, sträc- 
kande sig från norr till söder, närma sig till Storfjorden, och 
lofva att jemte denna tillåta sjökommunikation under största 
delen af vägen. Kunde triangelnätet framföras nära nog uti en 
rak linie från norr till söder, så vunnes äfven den fördel, att de 
olika excursionspartierna vid gradmätningens verkställande hade 
närmare till fartyget eller hufvudstationen. Det var under betrak- 
tande af allt detta, som vi derföre uppgjorde den plan för 
rekognosceringen, hvilken jag nu vill gå att framställa. 
DUNÉR, som på slupen Magdalena skulle afgå till vest- 
kusten, och längs densamma mot söder, för att derefter intränga i 
Storfjorden, skulle verkställa rekognosceringen af triangelnätets 
södra del. Storfjorden och Tusen öarne skulle blifva det hufvud- 
sakliga fältet för undersökningarne, och nätet i söder utsträckas 
till Hope Island eller möjligen till Beeren Island, hvilken säges 
synas från den förra ön på samma gång som Sydkap på Spets- 
bergen. Vid framträngandet norrut skulle han gå så långt som 
möjligt och söka att sammanträffa med mig, om ej förr, så vid 
bottnen af Storfjorden, dit jag skulle söka framföra norra delen 
af nätet. Medgåfve tiden, skulle det sund, som under namn af 
Walter Tymens fjord går österut från Storfjorden och skiljer 
Stans Foreland eller Edges Island från egentliga Spetsbergen, 
undersökas, emedan det kunde inträffa, att oöfvervinneliga svå- 
righeter skulle möta vid framförandet af nätet direkte till nord- 
ligaste delen af Storfjorden, och att en omväg derföre måste 
tagas genom nämnda sund. För att dock ej lemna vestkusten 
utan en undersökning, hvilken kunde hafva sin nytta, om hvarje 
annan väg befunnes än svårare, skulle äfven uppmärksamhet 
egnas åt denna under slupens färd söderut och uppehållen i dess 
fjordar. Att denna kust under en längre tid af året är öppen 
för sjöfarten, än någon annan del af Spetsbergen, var det huf- 
vudsakliga skälet, som ännu talade för en undersökning derstädes, 
och hvilket ej kunde förbises, ehuru det ej är af så stor vigt 
som vid ett flygtigt betraktande kunde synas. Utom det att man 
ej ens der är fullkomligt säker för is äfven under sommarmåna- 
