— 9 — 
af sundet måste först undersökas närmare, samt verkligheten af 
berättelserna om sundet till Storfjorden utrönas. På en båtfärd, 
som jag nu företog, styrde jag derföre kosan vesterut till ett 
berg, om hvilket jag hyste stora förhoppningar såsom en blifvande 
triangelpunkt. Dels uppå detsamma, dit jag tvenne gånger steg, 
dels vid foten väntade jag under tvenne dygn aftagandet af en 
stark tjocka, utan att lyckas få vidare än en hastig öfverblick 
öfver Waygatsöarne och en vik sydost om dessa. Snöhöljda 
höjder, som i vester och nordvest höjde sig öfver den bara bergs- 
kam af omkring 1560 fots höjd, vid hvilken mitt hopp varit 
fästadt, visade mig, att jag blott i vissa fall kunde använda detta 
berg. Som åter den i en snötopp slutande vestra fortsättningen 
af berget bestod af ett med snö beklädt och i alla rigtningar 
sönderremnadt islager, och derföre ej gaf stora förhoppningar om 
sin användbarhet, ansåg jag mig, hellre än att overksam afvakta 
tjockans försvinnande, böra följa kusten söderut, och om möjligt 
i bottnen af den redan nämnda viken söka mynningen till sundet. 
Från Stora Waygatsön hade Professor NORDENSKIÖLD haft en 
öfversigt öfver denna då för tillfället af is betäckta vik, och 
hade yttrat sin förmodan, att sundet borde sökas derstädes, och 
denna förmodan ansåg jag bekräftad af de starka dimmor, som 
ständigt vältrade sig fram från bottnen af densamma. Innan jag 
reste dit, begaf jag mig dock först med båt norr om det berg, 
som omtalats, ty äfven der ströko ständigt massor af dimma 
fram och hindrade mig att från berget upptäcka om det blott 
var en dalgång eller ett sund. Öfverallt här kunde man nem- 
ligen nu enligt berättelserna söka sundet, hvilket, såsom det 
hette, skulle begynna helt tvärt, straxt söder om en glacier, och 
således kunnat dels af glacieren, dels af det då ännu längs kusten 
qvarliggande isbandet undandöljas för det förra bätpartiet i dessa 
trakter. Efter några timmars färd hade jag öfvertygat mig om, 
att det blott var en obetydlig bugt mellan berget och den norr 
om befintliga glacieren, och befann mig åter söder om berget samt 
fortsatte resan söderut. Snart kom jag tillräckligt långt för att 
öfverse hela bottnen af den vik, dit jag begifvit mig, och fann 
