Ofördröjligen begaf jag mig således tillbaka, och efter en snabb 
marsch på en litet genare väg nådde jag båten, derifrån jag varit 
borta omkring 11 timmar eller, såsom jag kunde tycka, omkring 
två mil i rak sträckning. Jag kän här ej underlåta att nämna,. 
att min följeslagare under denna litet äfventyrliga färd var, lika- 
som alltid när jag gjorde längre turer i land, en svensk skepps- 
timmerman NILSSON, och att han aldrig satte i fråga att gå 
fram hvart som helst och under hvilka omständigheter som helst. 
Den 12 på aftonen begaf jag mig först till den sydligaste 
bland Waygatsöarne för att som hastigast taga några vinklar 
för kartans skull; men nu blef det åter dimma och regn, så att 
jag hade föga nytta deraf. Under natten styrde jag sedan för 
god vind norrut och uppsökte fartyget, för att gifva del af mina 
närmaste reseplaner och bortlemna jagten. Det berg, som jag 
förgäfves tvenne gånger bestigit, och hvarifrån jag nödvändigt 
behöfde vinklar, var nu likasom hela trakten höljdt i ogenom- 
tränglig dimma, som först den 14 började skingra sig. Jag skyn- 
dade da till berget, uppsteg åter och erhöll de flesta af de vink- 
lar jag önskade. Följande dag fortsatte jag färden norrut långs- 
med kusten, tog några vinklar från Duym Point och nådde den 
16 på morgonen Cap Fanshawe, som på croquis'n betecknas med 0, 
utan att hafva funnit mynningen till det vattendrag jag vid min 
tur inat landet sett. Från Cap Fanshawe tog jag de vinklar jag 
kunde, men manga berg voro dimhöljda, så att jag af flere vig- 
tiga knappast kunde för ett ögonblick urskilja konturerna. Der- 
efter fortsatte jag färden inåt Lomme Bay, samt landsteg på 
Footts ö och tog vinklar derifrån. Under färden vidare söderut 
inat viken visade det sig, att Lomme Bay sträcker sig betydligt 
mer söderut, än hvad man enligt PARRYS karta kunde förmoda, 
och böjer sig slutiigen at S.V.; men som ingen ifrån PARRYS 
expedition varit längre in uti denna vik, är det icke något sär- 
deles anmärkningsvärdt att dimensionerna på viken äro något 
origtiga. När jag den 17 på aftonen nådde slutet af viken, fann 
Jag, att det varit till den sydvestliga fortsättningen af viken som 
jag under min landtexcursion hade kommit, ty jag kände tydligen 
> ? . « oO 
