oe ME 
väldiga urskogar, om hvilkas utsträckning endast förvissnade blad 
och ruttna stubbar i botten af torfven gifva oss en dunkel före- 
ställning, så kunna de likväl numera sedan skogen försvunnit icke 
i någon betydligare grad tillväxa, utan qvarstå blott mer eller 
mindre liflösa. För innebyggarne af dessa trakter äro de dock af 
oskattbart värde, såsom förseende dem med deras enda brännma- 
terial. Af denna orsak äro de äfven mycket medtagna, sa att 
mangenstädes deras fordna plats utvisas af öppna vattenpussar, i 
hvilka Characew och andra vattenväxter uppslagit sina bopalar 
och i sin ordning frambringa ett slags sekundär torf, med den ur- 
sprungliga mosstorfven ingalunda jemförlig hvarken till mängd 
eller duglighet. Men icke blott i materielt hänseende hafva torf- 
mossarne sin stora vigt. Åfven vetenskapen har dem att tacka 
för mången dyrbar upplysning om försvunna tider. Salunda be- 
visa de bland annat att Skandinavien fordom hängt tillsammans 
med Europas fastland. Allmänt bekanta äro de torfmossar, hvilka 
söder om Skane ligga pa flere fots djup under vattenytan. Om 
hafsbotten ända fram till Tysklands nordkust noggrannt under- 
söktes, skulle säkerligen der och hvar dylika paträffas, bildande 
ett gemensamt helt med dem, som ännu finnas pa den stora tyska 
slätten. — Danmark företer i detta hänseende intet anmärknings- 
värdt, utan öfverensstämmer fullkomligt med sydligaste Sverige. 
Vända vi oss nu till halföns vestra del, sa gestaltar sig, i 
följd af landets olika natur, förhållandet annorlunda. Såsom be- 
kant är, utgöres Norge nästan öfverallt, utom i dess sydöstra 
trakter, af en bergsplata, mer eller mindre närmande sig snö- 
gränsen, på hvilken fjellslätt här och der snöbetäckta toppar resa 
sig. Fran denna platå sänker sig landet icke, såsom Sverige, 
langsamt ned, utan stupar brant mot hafvet. Häraf följer att 
vattnet hastigt afrinner, floderna blifva strida och forsande samt 
att fa ställen gifvas, pa hvilka torfbildning kan uppstå. — Genom 
sitt polara läge saknar Spitsbergen ?) hvarje spår af torfmossar. 
I Europas öfriga skogbeväxta bergländer förekomma de in- 
galunda sparsamt, dock äro de väl ingenstädes af sa stora di- 
mensioner som de skandinaviska. 
