— 118 — 
star af små, jemntjocka och klorofyliförande celler, hvilka sakna 
aflagringar och lika en ram, till .ett antal af 4—6 stycken, infatta 
en cell af andra slaget. Detta andra slag, som uteslutande bidrager 
till växtens funktion, utgöres af stora, rhomboidiska, tunnväggiga - 
och genomskinliga celler, hvilka icke hafva annat innehåll än vat- 
ten och luft, men deremot äro försedda med runda hål”), dels 
utat, deis mot hvarandra, och med ringtradar. Stjelkbladen äro 
ofta upptill starkt konkava (folia cucullata). Då bladspetsen 
sönderspränges (hvaraf?), blir den i kanten sargad och fransig (f. 
fimbriata), hvilket inträffar temligen regelbundet hos vissa arter. 
Grenbladen, som ligga i 5 rader, äro föregående olika både till 
form och byggnad, i det att de äro mindre och spetsigare, ränn- 
formiga och i spetsen tvärhuggna med 3—10 tänder; deras celler 
äro vanligen mindre samt försedda med ringtrådar och alltid med 
hal, isynnerhet pa den konvexa yttersidan. Fruktgrenbladen äro 
stjelkbladen (deremot hos vart nya slägte, Isocladus, hvars be- 
skrifning längre ned, grenbladen) lika till sammansättning, såsom 
vanligen saknande hal och ringtrådar, men äro betydligt större 
och af annan form. i 
' 
De horizontala smågrenar, på hvilka hanorganerna (antheri- 
dia) nästan alltid (ytterst sällan deremot på de nedhängande) 
sitta, utmärka sig från de öfriga genom axform och mörkare, ofta 
helt annan, färg. Antheridierna sitta, liksom smågrenarne, icke i 
bladvecken, utan på sida om dem och äro klotformiga med långa 
smala skaft, men utan spår af parafyser. 
Honorganerna (archegonia) deremot omgifvas af långa, för- 
grenade och ytterst fina tradar (paraphyses)'”). De sitta 1—5, 
af hvilka likväl blott ett enda utväxer till frukt, tillsammans i 
spetsen af en gren, dold bland stammens öfriga toppgrenar. Se- 
dan frukten blifvit nästan fullmogen, förlänges denna fruktgren 
(pedunculus) ") allt. mer och skjuter vanligen långt upp öfver de 
andra. — Slidan (vaginula) bildas af blott ett enda tunnt cell- 
lager, af hvilken orsak den af äldre författare förbisågs. — Frukt- 
skaftet (seta) '”) saknas icke heller, utan är diskformigt plattadt 
och nedsänkt uti den tjockt päronformiga slidan. — Frukten (cap- 
