22 = 
honom benämnd Muscus terrestris vulgaris. Säkerligen finnes 
samma afbildning redan uti arbetets förra upplaga, utgifven år 
1581, hvilken vi icke varit i tillfälle få se, ty eljest blir outred- 
bart huru R. DODOENS (lat. DODON US), död 1585, kunnat uti sina 
Stirpium historie pemptades sex (Antv. 1616) Pempt. tert. V, XIII 
gifva en så trogen kopia; namnet deremot ändrade han till Mu- 
scus palustris. Sypayvov anför han sasom synonym, icke med 
denna torfmossa, utan med flera dels Salvie (Pempt. sec. III, 
xx), dels Umbellifere (V, xvu), af hvilka alla han lemnat rätt 
goda afbildningar. — I sin Phytographia (London 1691) I, tab. 
CI har L. PLUKENET en vacker figur af Sph. ceymbifolium un- 
der J. Ray’s namn: Muscus palustris, in ericetis nascens, flori- 
dus. — Sednare afbildade J. J. SCHEUCHZER uti Jtinera per 
Helvetie alpinas regiones (Lugd. Batav. 1723) I, p. 43, tab. V, 
fig. 4 en Sphagnum, säkerligen Sph. cuspidatum, af honom kal- 
lad Muscus palustris terrestri similis, hvilken figur, liksom ock 
DE L'ÖBEL's och DODOENS's nyss anförda, orätt hänföras till 
Sph. eymbifolium. — Slutligen har S. VAILLANT i sitt för mos- 
sornas första kännedom vigtiga arbete, Botanicon parisiense (Leide 
et Antv. 1727) p. 139, tab. XXIII, fig. 3 meddelat en utmärkt 
bild af Sph. eymbifolium, under RAY's ofvanstaende benämning. 
Hittills voro alla mossor, Selaginelle och en stor mängd 
Lycopodia inbegripne i den gemensamma titeln »Museus». Men 
nu uppstod J. J. DILLENIUS och delade mossorna i flera slägten, 
bland hvilka Sphagnum kom att omfatta utom andra äfven torf- 
mossorna. Sina nya äsigter framlade han först uti Catalogus 
plantarum sponte circa Gissam nascentium Francf. am M. 1719. 
I detta opus har han antagit 6 arter, af hvilka dock blott tvenne 
äro torfmossor, nemligen Sph. eymbifolium och capillifolium (= 
Sph. acutifolium + cuspidatum). Hans sednare och vida vigti- 
gare verk är Historia muscorum (Oxford 1741) med ypperliga 
figurer af hvarje känd art. Såsom kännemärken för slägtet an- 
tog han de oskaftade frukterna och mössans frånvaro, hvilka 
begge likväl vid närmare granskning hos alla arterna befunnits 
srundfalska. Härigenom kom Sphagnum-slägtet att omfatta ett 
