en 
tt Apex indistinete fimbriatus vel laceratus. 
Sph. rigidum, squarrosum, subseeundum et teres. 
tt Apex paueis distinetis dentibus, haud fimbriatus vel la- 
ceratus. | 
Sph. acutifolium et Mülleri. 
titt Apex integer vel indistinete denticulatus. 
Sph. molluscum, rubellum et cuspidatum. 
Oss synes hela vegetationssättet samt bladens form och 
byggnad vara de kännetecken, hvilka gifva den naturenligaste öf- 
verblick af arternas inbördes sammanhang och frändskap. För- 
denskull hafva vi härnedanför franskiljt Sph. macrophyllum och 
uppställt denna såsom ett eget slägte, Jsocludus. Vidare hafva 
vi delat Sphagna uti 1:o Homophylla, omfattande de arter, hvil- 
kas stjelk- och grenblad äro både till form och anatomisk sam- 
mansättning lika och 2:0 Heterophylla, hos hvilka de äro olika. 
Till förra afdelningen höra endast två asiatiska, till den sednare 
alla andra former, för så vidt de ännu äro oss bekanta. Alla dessa 
gruppera sig kring fyra hufvudtyper, nemligen Sph. cuspidatum, 
rigidum, subsecundum och eymbifolium. Dessa arter hafva vi 
begagnat såsom hufvudfermer för 4 olika grupper, hvilka erhållit 
de respektiva typernas namn. Då den mera utförda indelningen 
kan ses i slutet af denna afhandling, anse vi oss frikallade från 
att här ingå i närmare detaljer. 
Torfmossornas utbredning. i 
Sphagnum-slägtet är rikt på former. Få växter kunna 
täfla med detsamma uti föränderlighet allt efter den olika grad 
af fuktighet, hvari de lefva. Arten blir härigenom särdeles mang- 
gestaltad och svårbestämlig, i likhet med andra strängt naturliga 
afdelningars former, såsom af Synantherece, Umbellifere, Crucifere, 
Orchidew m. fl. Annu utgöres detta slägte af endast 60 arter, 
bland hvilka flera, såsom det egnar och anstår vattenväxter, 
äro äkta kosmopoliter. Säkerligen komma många nya att upp- 
Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förk. Årg 19. N:o 2. 8 
