— 146 — 
Denna åsigt kunna vi för vår del, af följande skäl, ingalunda 
biträda. 
Först vilja vi fästa vår uppmärksamhet på de begge inre 
lagren. Om med Sphagnum-stammen jemföres den hos andra 
mossor, så återfinna vi öfverallt torfmossornas s. k. märg och ved. 
De begge lagren öfvergå i hvarandra så omärkligt och de kon- 
stituerande cellernas form är på det hela taget så öfverensstäm- 
mande, att någon gräns dem emellan på intet vis kan upptäckas. 
Af samma orsak borde en mängd andra cellväxter, såsom åtskil- 
liga lafvar med buskartad bål (t. ex. Usnee m. fl.), sägas ega 
ved och märg; kanske med vida större skäl, då hos dem lagren 
äro från hvarandra skarpt begränsade. — Att i dessa begge lager 
cellernas väggar äro genomborrade utgör icke något för Sphagnacee 
egendomligt, ty hos många andra mossor, särdeles hos dem, som 
växa 1 vatten, såsom Cinelidoti, Cinclidia, Fontinales, Dichelymata, 
Hypnum fluitans, lycopodioides, giganteum, trifarium, stramineum, 
scorpioides m. fl., återfinna vi dessa hål, hvilka bilda ett ordent- 
ligt kanalsystem genom hela stammen. Detta gäller företrädesvis 
för alla Leucodryee vi varit i tillfälle undersöka, nemligen 
Leucobryum longifolium, Martianum, javense (Sphagnum BRrRID. 
Muscol. recent. II, P. 1, p. 27, tab. V, fig. 3), LinDB., Octoble- 
pharum albidum, cylindricum, Leucophanes guadalupense LIND». 
MSS., octoblepharoides, Schistomitrium apiculatum och Spirula spe- 
ciosa; vackrast utbildadt är detta kanalsystem likväl hos den i 
Europa icke sällsynte Leucobryum glaucum. På ytan af alla dessa 
bladmossors stammar hafva vi icke kunnat upptäcka några hål; 
de behöfvas icke heller, då bladen medelst deras porositet, hvar- 
om mera längre ned, utgöra de organer, genom hvilka vattnet 
tränger in i stammen, 
Eftersom vi nu äro inne pä kapitlet om stambyegnaden, ut- 
bedja vi oss att i sammanhang med kıyptogamernas fä meddela 
några iakttagelser vi gjort, angående barrträdens och några an- 
dra växters. Såsom föremål för vår undersökning hade vi att 
tillgå ved af Pinus silvestris, Abies, Lariz, Juniperus virginiana 
(blyerspennsträ) och Tazus baccata. Såsom bekant är sakna 
Conifere kärl, i deras ställe sammansättes hela vedmassan af lång- 
sträckta ved-celler (getüpfelte Zellen) med temligen tjocka sekun- 
dära aflagringar, i hvilka runda, trattformiga porer ymnigt före- 
komma. Dessa porer anträffas nästan uteslutande- uti den sida 
af cellerna, som är vänd mot märgstrålarne; således ses de bäst 
på radiära snitt, på tangentiala deremot saknas de nästan allde- 
les. Genom denna sin trattform få porerna dubbla konturer, 
hvilka vid 450 gångers förstoring visa sig såsom tvenne koncen- 
triska cirklar, omskrifna af ännu en tredje, bildad af kanten af 
det linsformiga mellan cellerna belägna tomrummet. Detta tom- 
rum anses vara försedt med en egen hinna, men hvilken vi al- 
drig kunnat uppmärksamma. Genom dessa trenne ringar hafva 
porerna, om vi så få uttrycka oss, utseende af thefat. De äro 
så små, att, sedda t. o. m. vid denna starka förstoring, de äro 
