— 147 — 
jemnt och nätt tydligt urskiljbara. I strid med alla andras me- 
ning, mäste vi betrakta aflagringen kring porerna säsom ringar, 
tjockare än öfriga aflagringen i cellen, ty pä snitten lossnar van- 
ligen membranen deromkring antingen delvis eller fullständigt, 
så att t. 0. m. ett par gånger några ringar erhöllos helt och 
hållet isolerade; hvarigenom de likna hålen hos Sphagna, hvilkas 
rand bildas af en förtjockad ring. Detta torde bäst bedömas af 
tvärsnitt, men några upplysande sådana hafva vi aldrig lyckats 
framställa. Märgsträlarne äro enkla cellrader med stora oftast 
fyrkantiga porer, hvilka motsvaras af dylika af samma dimension 
i motliggande vedceller. Aterstod nu att undersöka huruvida i 
porerna icke allenast aflagringarne, utan äfven den primära mem- 
branen är genomborrad. H. von MoHL, SCHLEIDEN, SCHACHT m. fl. 
växtanatomer säga sig på tunna tangentiala snitt tydligen hafva 
funnit, att porerna verkligen täckas af cellhinnan. Men dessa porer 
äro af så ringa diameter, att det väl aldrig, huru långt vi än 
komma 1 preparations-method, torde lyckas afslipa dem från tvenne 
sidor, hvarförutan optisk synvilla blir blott alltför lätt. Tillräck- 
ligt synes oss icke att borttaga endast ena sidan, ty, i följd af 
porens litenhet, måste den qvarvarande kanten infalla i fokus, 
hvarigenom den primära membran, som omgifver poren, missta- 
ges för att täcka densamma. Af detta skäl tro vi att tvärsnitt, 
hvad membranen angår, icke kunna lemna någon upplysning, utan 
måste man döma af porerna i liggande ställning. Det resultat, 
till hvilket vi kommit och hvilket vi anse för fullkomiigt säkert, 
är att primär membran, både i märgstrålar och vedceller, saknas 
på de ställen, hvarest hål i aflagringarne förekomma. Undersök- 
ningsmethoden har varit följande. Några tunna radiära vedsnitt 
lades uti temligen stark natronlut; sedan de deruti befunnit sig 
några minuter, urkokades de noggrannt flere gånger med destil- 
leradt vatten. Derefter tillsattes några droppar af en lösning af 
zinkjodid och jod, i hvilka snitten fingo ligga flere dagar, till 
dess de antagit en mörk brun-violett eller nästan svart färg. 
Den föregående urkokningen af alkalit är högst nödvändig, ty 
om den icke med omsorg verkställes, så att en del af natron- 
luten finnes qvar, utfölles zinken i form af hinnor och flockor, 
hvilka grumla preparatet, så att det blir odugligt, när det gäller 
att döma af så fina konturer. Genom denna behandling löses 
af det kaustika alkalit alla de inkrusterande ämnen, som hindra 
jodens reaktion på cellulosan; först derefter inträder dess ke- 
miska inverkan. Nu visade sig under mikroskopet porerna hafva 
alldeles samma färg som den preparatet omgifvande vätskan, 
under det att cellerna voro likformigt mörkfärgade; hvilket bevi- 
sar att porernas ceilhinna blifvit resorberad och att de följakt- 
ligen äro riktiga hal. Man skulle visserligen kunna tänka sig 
att membranen genom ålder och kemiska inflytanden blifvit så 
förändrad, att den ej vidare är känslig för jod. Men denna in- 
vändning bortfaller, då hvarje ljusare rand, som, 1 fall cellhinnan 
vore "okänslig, nödvändigt måste omgifva de ogenomskinlige af- 
