— 153 — 
chxtialbladen äro fästade och som finnes hos alla bladmossor 
med frukt utgående från stammens sida (musci pleuro- och 
cladocarpi). Härigenom visa sig Sphagnacee vara äkta m. clado- 
carpi, d. v. s. hafva frukten fästad i toppen af en långt utdra- 
gen sidogren, och icke m. acrocarpi, hvilkas perichzetial-blad 
uppbäras af sjelfva stammens spets och bland hvilka C. MÜLLER, 
äfven i detta hänseende, oriktigt förlagt dem. Enda skiljnaden 
består deri att fruktgrenen hos torfmossorna i ovanlig grad för- 
länges. Männe man väl har rättighet att för en så ringa skiljnad 
ändra organets namn? Ingalunda. Men för sakens närmare be- 
lysning torde vara skäl att kasta en blick på liknande bildning 
hos fanerogamerna. Hos dem kallas den gren, som uppbär blom- 
man och sedermera frukten, blom- eller fruktskaft (pedunculus) 
och vi kunna icke inse hvarföre ett och samma organ skall hos 
kryptogamerna omdöpas. De blad, som äro fästade på denna 
blombärande gren, kallas skärmblad (bractee) och äfven hos mos- 
sorna borde de ega samma namn, men hafva af ålder benämts 
folia perichetialia, innanför hvilka könsorganerna sitta fästade. — 
För att kunna begripa mossornas blombildning, måste vi åter 
hålla oss till högre utbildade växter. Lätom oss för den skull 
jemföra mossornas s. k. blomma (perichetium) med t. ex. Synan- 
there@'s blomkorg (calathium). Begge äro de sammansatta, d. v. s. 
icke blommor, utan blomställningar; begge omgifvas de af skärm- 
blad, hvilka benämnas hos de förra folia perichetialia, hos de 
sednare folia periclinii; de förändrade blad, som hos begge upp- 
träda mellan de enskilda blommorna, hafva, såsom redan ofvan 
visats, hos de förra namn af paraphyses, hos de sednare palee 
receptaculi. Det fäste (receptaculum), som hos nämnde fanerogam- 
familj uppbär blommorna, motsvaras hos mossorna af slidan, hvilket 
bevisas af de outvecklade archegonia (felslagna blommor), som så 
ymnigt ses fästade på densamma. Mossornas blomma anse vi 
nemligen representeras af hvarje särskildt könsorgan; följaktligen 
är hon naken, d. v. s. att hon saknar hvarje slags hylle. Flera 
sådana samsittande på ett fäste vilja vi kalla ett blomster (peri- 
chetium). Vanligen utvecklas blott en enda honblomma till frukt. 
Hos Mnium undulatum, spinulosum, Mniodendra, Dicranum majus, 
undulatum m. fl. frambringa dock ända till 8-—10 stycken hvar 
sin kapsel. 
Det utskjutande skaftet hos Andreee har på sednare tider 
(jemför t. ex. SCHIMPERS Synopsis musc. europ.) betraktats såsom 
alldeles liktydigt med torfmossornas och hafva begge fått det 
gemensamma namnet receptaculum elongatum. Denna benämning 
är fullkomligt riktig, hvad de förra beträffar, ty, om vi se noga 
efter, finna vi här och der på skaftet ända ned i öfversta peri- 
ch:etialbladets vinkel en mängd sterila archegonia, utvisande att 
detta skaft bildas af det förlängda blomfästet (slida, vaginula, 
receptaculum). Det förhåller sig således till andra mossors, lik- 
Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. Årg. 19. N:o 2. 10 
