— 166 — 
Sedan aångtillförseln blifvit afbruten och skifvan fått afsvalna, 
kunde den yta som varit fullkomligt smält väl skönjas och dess 
gränslinie, ehuru ej densamma som under det smältningen pågick, 
var nu mera tydlig än då, och vida öfver min förväntan lätt att 
bestämma. Då skifvan — såsom i detta fall — var öfverdragen 
med en blandning af ämnen med olika smältningstemperatur, 
kunde lika många ringar som smälta ämnen anmärkas; men van- 
ligen var en af dem — den mellersta — tydligast. Liksom MAGGI 
tog jag måttet på diametrarne i axeal och eqvatorial riktning med 
en passare, och afsatte det på en millimeterskala. I det följande 
betecknas den förras längd med A, den senares med E. Alla 
mått angifvas i millimeter. TI detta försök erhölls 
utan magnetiserande ström A=E=51,5 
med » ör ARE 
(II). Sedan fettöfverdraget blifvit afstruket och skifvan 
försedd med ett nytt af talg och cinnober, så tjockt att skifvan 
deraf syntes svagt röd, omgjordes nyss föregående försök, hvar- 
vid erhölls: 
utan magnetiserande ström A= E=63,5 
med » ee 0 FL Da 
I sammanhang härmed redogör jag för ett par försök, som 
jag i samma afseende men senare anställt med 2:ne andra 
skifvor. 
(III). Det ena gjordes på alldeles enahanda sätt som de 
nyss beskrifna; men skifvans diameter var 112, hennes tjocklek 
0,5 och uppvärmningsrörets diameter 3 millim. Skifvan var för- 
sedd med graderingar af fina bläckstreck längs 2:ne vinkelräta 
diametrar, hvilka ställdes så att A och E å dem omedelbart 
kunde afläsas. Öfverdragen med ofärgad talg, inneslöts hon uti 
en på höjden rymlig pappask, och denna insattes derpå i den be- 
skrifna apparaten, som dock för detta försök något litet förän- 
drades. Utmärkt tydliga figurer tecknade sig och deras diame- 
trar voro 
utan magnetiserande ström A=E£=48,10 
med » >» A=H=52,75. 
