— 174 — 
inverkan på nålen. När olikheten i motstand ej öfversteg för- 
hållandet 1:71, var det tillräckligt att låta den svagare ström- 
men gå genom 175 lindningshvarf, under det att den starkare 
fick fortfarande passera 25 hvarf. Summan af och skillnaden 
mellan den starkare strömmen och den svagares sjudubbla beiopp 
aflästes nu och hvardera strömdelen beräknades på grund häraf. 
Vid ännu större olikhet uti motstånd leddes den svagare 
strömmen genom 200 lindningshvarf, under det att den starkare 
leddes genom 8, 4 eller 2 hvarf. Dessa sednare voro af så grof 
tråd, att de utöfvade ett högst obetydligt ledningsmotstand, hvar- 
före, med antagande af detta=0, tillsattes i denna ledning 4 
reostatenheter såsom konstant motstånd. Motståndet i den andra 
ledningen utgjordes af de 200 (fina) ledningshvarfvens motstånd 
—32 plus ett reostatmotständ af 512 eller 1008 enheter. Ström- 
marne blefvo i dessa fall uppmätta efter annan skala än i de 
föregående, hvilken omständighet dock är af ingen betydelse i 
afseende på ändamålet, enär vid hvarje särskild jemförelse de 
båda strömgrenarne mättes efter samma skala, och man behöfver 
känna endast deras inbördes förhållande. 
I nedanstående tabell, som omfattar alla de med ofvan- 
nämnde särskilda modifikationer gjorda försök, betecknas det i 
den ena ledningen städse konstanta motståndet med m och den 
genom detta motstånd framgaende strömdelen med S. Det för- 
änderliga motståndet i den andra ledningen är betecknadt med m’ 
och den genom detsamma framgäende strömndelen med S". 
För att utröna om S:S=m':m eller om mS=m'S, äro 
dessa produkter i 5:te och 6:te kolumnerna införda. Den i 7:de 
kolumnen upptagna skillnaden mellan dem är satt negativ, då 
mS’>mS och positiv, då mS<m'S. 
