— 17 — 
Om de till Lepidoptera Closterocera (Dum.) hörande 
Familier och Slägten. — Af H. D. J. WALLENGREN. 
[Meddeladt den 12 Mars 1862.] 
Under det att andra ordringar inom Zoologien redan hafva 
hunnit ganska langt med hänseende till ett noggrant särskiljande 
genera och familier emellan, och sålunda ega en sträng systema- 
tisk uppställning, hafva fjärilarne deremot blifvit mycket försum- 
made, så att man gerna kan säga om dem, att de ännu utgöra 
en ”rudis indigestaque moles.” Orsakerne härtill torde vara flera, 
men synnerligast bör väl skälet sökas uti dithörande djurs stora 
öfverensstämmelse med hvarandra uti kroppens plastiska förhål- 
lande, hvilket gör det svårt att utfinna säkra karakterer för de 
skilda grupperna, äfvensom deri att dessa djur, tillfölje af sin 
färgprakt redan tidigt tilldragit sig resandes synnerliga uppmärk- 
samhet och således en stor rikedom af arter hopats i samlingarne, 
hvarigenom för artintresset det systematiska fått stå tillbaka. 
Att så varit förhållandet finna vi också hos alla de äldre för- 
fattarne, der slägtkaraktererne, då sådane uppgifvas, nästan ute- 
slutande hämtas från färgen, hvarigenom de mest heterogena arter 
sammanföras — ett efterdöme, som tillochmed en och annan i 
nyare och nyaste tider tagit sig för att efterfölja. LINNÉ har 
kanske icke varit alldeles utan skuld härtill, då han, vid under- 
afdelningarne uti de tre slägten, som han inom fjärilarnes ordning 
antog, när han utgaf sitt Systema Nature, ofta begagnade färgen. 
såsom karakter, men han har dock här såsom annorstädes äfven En 
byggt på solidare grund, hvilket man ock varsnar om man gör, === 
sig den mödan att närmare studera de af honom samımanförda ... 
N“ 
ER 
arterna. De som närmast efter honom befattade sig med fjärilarnes >=" 
systematiska uppställning — vi tala icke här om den mängd, 
som blett såsom dilettanter eller af artistiskt intresse sysselsatt 
sig med denna insektordning — hafva knappt vardat sig om att 
vidare undersöka föremålen, utan hafva med bibehållande af 
Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh., 1862, N:o 3. 
se RA 
