- 186 — 
oss synes ingendera hafva nog lagt vigt på den öfverensstäm- 
melse, som råder emellan familjerne, då man fäster sig vid både 
imago och larv, samt dessas lefnadssätt. Väl känna vi ännu 
icke så tillräckligt de extra-europeiska arternes metamorfos och 
lefnadssätt, att vi med säkerhet kunna derom döma, men det vi 
känna gifver en fingervisning, som näppeligen kan vilseleda. 
Ville man ställa 1 spetsen af systemet, såsom oftast sker, 
de djur, hvilka ega den högst utvecklade organisationen, så skulle 
man, såsom BOISDUVAL ock antyder, icke blott börja serien af 
Closterocererne, utan af hela ordningen Lapidoptera med Sphin- 
goide, men härigenom skulle man sedan näppeligen kunna anvisa 
öfriga familjer någon passande plats. Da vi äro tvungne att fram- 
ställa djuren i en enkel rad — kanske mest till följe af vanans 
makt — kunna vi icke börja med Splhingoide och detta så myc- 
ket mindre, som ingen passande öfvergång från Rhopalocerernes 
sista familj Hesperioide erbjuder sig till dessa. Inom Castnic 
deremot hafva vi slägtet /Jecatesia, hos hvilket ännu antennerne 
ega, liksom hos Rhopalocererne, en tydlig klubba, och lederne äro 
nästan af samma form, som på antennerne hos nämnde grupp. 
Detta slägte står således alldeles midt emellan Hesperioide och 
Closterocererne, hvad antennerne beträffar. Castnierne erbjuda 
också hvad vingformen angar en ganska i ögonen fallande öfver- 
ensstämmelse med //esperioide. Ehuru mycket hos dem finnes, 
särdeles hvad nervernes lopp beträffar, som påminner om Noctucw 
bland Nematocererne och de således äfven tangera denna grupp» 
hvarföre de af de äldsta författarne blifvit förda dit, uppföra vi 
dem i främsta rummet bland Closterocererne, enligt BOISDUVALS 
och LUCAS” efterdöme, intilldess deras metamorfos blir mera 
känd, än den nu är. Från dem sker öfvergången till Sphingoide 
oenom det till dem hörande, ehuru något abnorma slägtet Cocytia 
från Nya Guinea, hvilket saväl till habitus, som lefnadssätt, starkt 
erindrar isynnerhet om Macroglossa bland Sphingoide, under det 
att antennformen på samma gång är Castniernes och Sphingi- 
dernes. Från Sphingoidw, hvilkas larver lefva i öppen dager och 
förpuppa sig i jorden, sker öfvergången genom Maeroglossa till 
