= ge 
Öfversigt af Spetsbergens Fanerogam-Flora. — Af A. 
J. MALMGREN. 
[Meddeladt den 12 Mars 1862.] 
De tidigaste underrättelserna om Spetsbergens vegetation 
ga tillbaka till sjuttonde århundradet. Ar 1675 utgaf MARTENS 
sin ”Spitzbergische Reisebeschreibung”, hvari han lemnar de första 
mig bekanta underrättelser om floran pa Spetsbergen, och gifver 
daliga, men ganska väl igenkänliga afbildningar af elfva der all- 
männast förekommande fanerogama växter *), 
Nästan ett helt ärhundrade **) efter MARTENS har SOLAN- 
DER i PHıpps’ ”Voyage towards the Northpole 1773” gifvit 
några fa bidrag till kännedomen om Spetsbergens flora. Han 
uppräknar tolf arter, af hvilka tva da voro nya för vetenskapen: 
”Agrostis algida” och ”Ranunculus sulphureus”. Annu då WAH- 
LENBERG utgaf sin Flora lipponica, 1812, voro MARTENS rese- 
berättelse och PHIPPS nordpolsresa de enda källor, hvarifrån 
sparsamma underrättelser om vegetationen på Spetsbergen stodo 
denne författare till buds. Ar 1820 bekantgjorde W. SCORESBY 
jun., i sitt klassiska verk "An Account of the Arctic Regions” 
I. Append. p. 75, en af RoB. BROWN uppgjord förteckning ***) 
öfver de af SCORESBY från Spetsbergen hemtade växter, uppta- 
gande omkring trettio kryptogama och fjorton fanerogama växt- 
species. I "Transactions of the Linnean Society of London” Vol. 
XIV. p. 360—394 meddelas af W. J. HOOKER "Some Account 
of a Collection of Arctic Plants formed by E. SABINE during a 
Voyage in the Polar Seas in the year 1823”. Här uppräknas 
*) Dessa äro: Ranunculus sulphureus SoL., R. pygmasus Wpe., Cochlearia 
fenestrata Br. (anglica SMFT. &c.), Cerastium alpinum L., Potentilla emar- 
ginata PurschH., Saxifraga oppositifolia L., S. rivularis L., S. nivalis L., S. 
foliolosa Br., Polygonum viviparum L., Salix polaris WBG. Dessutom om- 
nämnas i texten: Papaver och Öxyria. 
**) Spetsbergen besöktes visserligen 1758 af en svensk resande, MARTIN, men 
mig veterligen har han icke lemnat några bidrag till kännedomen om denna 
ögrupps flora. 
) Denna förteckning finnes aftryckt i ”RoB. BRownss Vermischte Schriften” 1. 
p. 364—366. 
Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh., 1862, N:o 3. 
“ir 
