— 236 — 
Från Grönlands östra kust, Lat. 72°—76°, hafva SCORESBY 
och SABINE hemtat denna växt enligt W. J. HooKER i ”Trans- 
actions of the Linnean Society” T. XIV. pag. 362. 
2. R. hyperboreus Rortts. — Wsc. Fl. Lapp. p. 158. 
Bland våt mossa, 50 fot öfver hafvet, på norra stranden af 
Brandywinebay, Lat. 80° 24', fann jag denna för Spetsbergen nya 
Ranunkel nästan utblommad den 27 Juli. 
3. R. pygmeus Wec. Fl. Lapp: p. 157, Tab. VIII. Fig. 1. 
Förekommer temligen allmänt långs Spetsbergens vestkust ända 
upp till Amsterdam Isl., hvarest den under ett s. k. fogelberg 
frodades särdeles godt och hade den 1 Sept. mogna karpeller 
samt en höjd af 8 tum. På norra kusten anträffades den endast 
vid Brandywine-bay, der den stod i blom den 27 Juli. 
Denne art växer ofta 1 tufvor af 2—3 tums diameter och 
stiger ända till den eviga snöns grannskap. Vid Magdalena- 
bay togs den ofvan 1000 fot öfver hafvet i frukt och med blom- 
mor 1 slutet af Augusti månad. 
4. R. nivalis L. SVG: Fl. L. p. 156. 
Endast pä vestkusten funnen och der mycket sparsam. Exem- 
plar af denna art finnas frän Isfjorden och Magdalena-bay. Enligt 
W. J. Hooker har dock PARRYS expedition tagit den vid Hecla 
Cove pä östra sidan af Treurenburg-bay. 
5. R. sulphureus SoLAND. in Purpps "Voyage towards the North-pole 
1773” — R. nivalis v. 8 sulphureus We — DC. — HooKEr, 
LEDEB. (Non R. frigidus WILLD., qui est R. altaicus Laxm. sec. 
Levee. Fl. Ross.). 
A. Ran. nivali differt R. sulphureus imprimis: receptaculo fusco- 
hirsuto (in R. nivali: glabro), capitulis seminiferis fere globosis 
(in R. nivali: eylindrieis), carpellis stylo attenuato erecto rostratis 
(in R. nivali: rostro tenui horizontali munitis), foliis radiealibus 
suborbieulatis, margine multilobatis, basi cuneatis v. truncatis (iu 
R. nivali: reniforwibus, infra medium 5—7-partitis). 
Ran. frigidus Wınıvd. (=R. altaicus LaxM.) petalis obcor- 
datis, carpellis stylo subduplo longioribus a R. sulphureo differt. 
WAHLENBERG, HOOKER, R. BROWN m. fl. hafva fört denna 
goda art till R. nivalis L. såsom en varietet af den. Detta kan 
jag så mycket mindre biträda, som jag funnit de af mig ofvan 
uppgifna skiljekarakterer fullkomligt konstanta. Med R. frigidus 
Wird. (= RR. altaicus LaAxM,) kan vår R. sulphureus af ofvan 
uppgifna skäl icke heller identifieras. 
Långs alla Spetsbergens kuster förekommer denna växt all- 
mänt. På vattensjuka, för vindar utsatta ställen, blifver den 
knappast 2 tum hög, men under fogelberg, isynnerhet när de 
vetta åt söder, uppnår den en öfverraskande utveckling och 
vppighet. Under så gynnsamma förhållanden får den en höjd af 
10 till 15 tum. 
