— 340 — 
Det undersökta lagrets belägenhet, eller egentligen den för 
jernvägens framledning gjorda genomgräfning, var emellan tvenne 
kullar, troligen underbäddade af fasta berghällar, men nu öfver- 
täckta af krosstensbankar och derigenom oåtkomliga; den ena-i 
norr, den andra i söder. Genomgräfningen var från vester till 
öster. Vestra sidan utgör en smäkullig högre platå, hvilken till 
större delen intages af en flera 1,000 fot bred torfmosse, åt 
öster afskiljd genom de förmodade fasta berghällarne och kross- 
stensbankarne från en betydligt lägre dalgång, som fortgick i 
norr och söder, såsom Profilen III utvisar. 
Belägenheten i öfrigt, i norr och söder härom, medgaf ej 
tiden att noggrannare undersöka, ej. heller var mig till buds någon 
passande karta för afteckning af omgifningens ytlager*). En 
gördel fasta berg och krosstenskullar synas dock utgöra torf- 
mossens begränsning mot Strökärrdalgangen, hvilken här syntes 
ligga 50—70 fot under torfmossens yta, under det att krosstens- 
kullarne höjde sig 20 och 40 fot högre, och på längre afstånd 
ännu högre, fastän Gneisshällar visade sig i söder. Torfmossen 
syntes sålunda, efter hvad jag kunde utröna, ligga instängd mel- 
lan den stora sandåsen mellan St. Djulö och Stensjö i söder, 
en låg småkullig bergsträcka i vester, samt nyssnämnda Gneiss- 
berg och krosstenskullar åt öster. Norra sidan blef mig alldeles 
obekant, men vattendragen från torfmossen tycktes angifva en 
afsluttning åt norr eller nordost. 
Det synes häraf, att den stora torfmossen, hvilken likväl 
är delad i många vikar och särskiljda, sinsemellan med dem sam- 
manhängande smärre bassiner, utgjort en egen insänkning i mar- 
ken, skiljd från Strökärr-dalgången medelst den omnämnda höjd- 
sträckningen å ena, och sandåsen eller dennes närmaste omgifning 
a andra sidan, och att belägenheten af de här nedan beskrifna 
lagren sålunda varit uti insänkningen mellan tvenne kullar — 
troligen af fasta Gneisshällar — just på den bergsträcka, som 
”) Jag har sednare sett en nyligen utgifven karta öfver jernvägens sträckning 
från Stockholm till Cathrineholm, — hvarpå belägenheten af denna trakt 
finnes angifven, och hvartill jag torde få hänvisa. 
