— 372 — 
strömdrag, utan tillgår dermed på följande sätt: Små tunna och 
flata isskifvor, af omvexlande storlek och form, uppflyta, ofta i 
största mängd, till ytan, der de, vanligen sönderbrutna och kros- 
sade, sedermera af böljorna, eller genom strömdrag, gnidas och 
ältas om hvarandra, tills bitarne blifva helt små och slutligen 
hopgyttrade sammanfrysa till större och mindre rundade isklim- 
par eller något flattryckte bollar, hvilka derefter, om hafvet är 
tillräckligt stilla, sinsemellan frysa tillsamman och bilda en sam- 
manhängande skroflig isskorpa. Endast invid stränderna, på 
grundt vatten, såsom vid två A tre alnars djup, samt vid stilla 
väder, synes isen hufvudsakligen bildas. såsom & dammar, nem- 
ligen på ytan med såkallad glanskis; detsamma är äfven hän- 
delsen, der af en eller annan orsak vakar uppkommit uti hafsisen. 
Ofvannämnde isskifvor äro till storlek och form mycket 
skiljaktige, men alltid lika tjocka vid omkretsen, som i medel- 
punkten. De hafva fran mindre än ett till omkring fem tums 
diameter, samt aldrig öfver två liniers tjocklek, men väl derun- 
der. Formen är merändels rundad, men äfven, särdeles de smärre, 
troligen förut sönderbräckte, oregelbundna och kantiga. 
På hvad djup dessa isskifvor bildas är obekant. De synas 
först, då de uppkomma i vattenbrynet, eller skimrande och dan- 
sande bakefter båten i kölvattnet. Vid klart och stilla väder 
lärer man likväl kunna, åtminstone en aln djupt ner, se huru de 
glittrande vicka och svänga sig upp till ytan, större och mindre 
om hvartannat, uti otalig mängd. Särdeles djupt ner torde emed- 
lertid ej ofvannämnde isformation försigga. Salunda ser man 
ofta vid stark köld stenar och tängarter tätt beklädde med 
större eller mindre isfjäll, snarlikt trädens rimfrost. Ju närmare 
vattenbrynet, ju större och bredare är denna isklädnad, som 
emedlertid ej sträcker sig längre nedåt än tvenne alnar från 
ytan. En erfaren person har likväl sedermera anfört, att det 
skall kunna frysa på ännu större djup, ända till bortåt fyra al- 
nar och säger sig hafva, för en tjugu år sedan, under en mycket 
stark frostnatt, nedsänkt en vanlig mindre fisksump, med lefvande 
torsk, på åtminstone sju fots vatten, men ändå, morgonen derpå 
