— 38) — 
Det gråa jernet: 
2 gr. gafvo 0,318 C = 15,9 proc. C= 4,336 proc. C.. 
Det hvita jernet: 
2 gr. gäfvo 0%,317 C= 15,85 proc. C = 4,327 proc. C. 
Öfverensstämmelsen mellan dessa båda analyser måste an- 
ses tillfredsställande, äfvensom mellan dem och den med koppar- 
chlorid utförda, då man nemligen af erfarenhet vet, att koppar- 
chloridmetoden ger kolhalten något för hög. Att orsaken dertill, 
atminstone i vissa fall, torde bero på närvaron af en portion 
qväfve, skall jag visa i en annan uppsats, som handlar om 
qväfvets bestämning i de olika slagen kolhaltigt jern. 
När man vill göra användning af den här ofvan anförda 
metoden för bestämning af kolhalten i olika ämnen af organiskt 
ursprung, så framställa sig följande frågor: 1:0 hur mycket krom- 
syra, 2:0 hur mycket svafvelsyra bör användas, 3:0 hvilken kon- 
centration bör svafvelsyran hafva? Då det är kromsyran, som 
här afger syret till oxidation, så är det klart, att den erforder- 
liga mängden deraf måste bli olika, alltefter som den kropp, 
hvilken undersökes, innehåller hufvudsakligen blott kol, då för 3 
eqvivalenter deraf fordras 4 eqvival. kromsyra, ett förhållande 
motsvarande 1 del kol mot 11,16 delar kromsyra, eller om den 
tillika innehåller väte och syre, men vätet i ett större förhållande 
mot syret, än som är nödigt för bildande af vatten, då för hvarje 
öfverskjutande eqvivalent väte fordras 3 eqviv. kromsyra, det vill 
säga, för hvarje vigtsdel väte 33,5 vigtsdelar Cr. För att nu 
kunna bestämma ett maximum af Cr, som skulle kunna erfor- 
dras, sa antagom att kroppen, som skall undersökas, bestode af 
blott kol och väte. Vore dä i densamma kolets förhållande 75 
proc. mot 25 proc. väte, den högsta procenthalt väte, som i en 
fast eller flytande organisk kropp torde komma i fråga, så skulle 
för hvarje vigtsdel af den kolhaltiga kroppen 16,6 vigtsdelar Cr 
Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. Årg. 19. N:o 5. 4 
