— 403 — 
Om bestämning af qväfve i de olika slagen kolhaltigt 
jern. — Af C. ULLGREN. | 
[Meddeladt den 14 Maj 1862.) 
Af de försök att ådagalägga qväfvets närvaro i tackjern, 
stål och stångjern, som nyligen blifvit verkställda af FREMY, 
Bouis, BOUSSINGAULT m. fl., har det visat sig, att qväfvet ingår 
der i tvänne olika föreningstillstånd. I det ena tillståndet af- 
skiljes det som ammoniak, då jernet löses i saltsyra, i det att 
detsamma förenar sig med väte i ögonblicket för badas friblif- 
vande, eller också frigöres det i form af qväfgas, t. ex. då jernet 
upphettas tillsammans med svafvelgvicksilfver. I det andra till- 
ståndet stannar det qvar i den kolmassa, som aterstar efter jer- 
nets upplösning i saltsyra eller vid dess upphettning med svafvel- 
qvicksilfver. Jag har äfven sysselsatt mig med försök i denna 
väg, och torde här få meddela de förfaringssätt till qväfvets be- 
stämmande, som jag underkastat pröfning. 
Bestämning af det qväfve, som bildar NH? vid jernets 
upplösning i saltsyra. 
Jag har funnit, att då qväfvehaltigt tackjern löses i salt- 
syra, bortföres, särdeles vid användning af en någorlunda kon- 
centrerad syra -eller af yttre uppvärmning en del af den bildade 
ammoniaken med vätgasen och syreångorna. Derom har jag öfver- 
tygat mig på följande sätt. 
5 10 gram grått tackjern, i form af fin borrspan, löstes utan 
tillhjelp af uppvärmning i en kolf, som medelst gasledningsrör 
var förenadt med ett kärl, innehållande utspädd saltsyra (som 
genom destillation med kalk var pröfvad på ammoniak och be- 
funnen fri derifrån), genom hvilken gasen, som utvecklades ur 
kolfven, måste passera. Nämnde kärl var så inrättadt, att deruti 
icke kunde inkomma luft utifrån, således icke heller någon am- 
moniak, som luften möjligen kunde innehålla. När sedermera salt- 
syran, genom hvilken gasen fått strömma, destillerades med kaustik 
kalk, som blifvit förut uppglödgad, så erhöllos 2 milligram am- 
Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh., 1862, N:o 6. 
