— 404 — 
moniak, bestämd genom titrering med oxalsyrelösning af noga 
känd titre. Den funna ammoniaken motsvarade således 08,00165 
qväfve eller 0,0165 procent af tackjernets vigt. 
Att mängden af den bortförda ammoniaken kan vexla efter 
den olika koncentration syran har visar sig uti följande tvänne 
försök. I det ena löstes nemligen 2 gram tackjern af samma 
bit, som användts till föregående försök, i en syra af 1,14 e. v.; 
i det andra försöket löstes äfven 2 gram af samma stycke tack- 
jern i syra af 1,14 e. v., som utspäddes med sin lika volym vat- 
ten. Båda lösningarne skedde utan tillhjelp af yttre uppvärmning 
och med iakttagande, att ingen ammoniak från den yttre luften 
kunde inkomma i kärlet, hvaruti lösningen försiggick. Ur de sär- 
skilta lösningarne afdestillerades "sedermera efter tillsatts af en 
tillräcklig mängd fullkomligt rent barythydrat, nära hälften af 
vätskan. Vid titrering med oxalsyrelösning erhölls nu ur lösningen 
med den svagare syran 0%,0022 NH? = 0,09 proc. qväfve, men 
ur lösningen med den svagare syran endast 05,0018 NH? — 0,078 
proc. qväfve. 
Häraf visar sig, att man vid qväfvets bestämmande genom 
jernets lösning i saltsyra bör äfven fästa afseende pa den am- 
moniak, som aflägsnas med de bortgaende gaserna. 
Jag har emellertid funnit att lösning i saltsyra kan und- 
vikas, och att man i stället för den sistnämnda med fördel kan 
använda neutral kopparchlorid, som för detta behof lättast fram- 
ställes genom upplösning i passande forhällanden af ren svafvel- 
syrad kopparoxid och smält chlornatrium. Det kemiska förloppet 
vid ammoniakens bildande i detta fall, återstår ännu att utreda. 
Att vatten sönderdelas är gifvet, men om dess syre ingår någon 
förening med kolet, eller om det syrsätter en portion jern, må 
tills vidare lemnas derhän. Man erhåller emellertid ammoniaken 
samlad i en vätska, i stället för i tvänne, och man är befriad 
från svårigheten, att förskaffa sig en fullt ammoniakfri saltsyra 
eller, om man vill använda en vanlig till hands varande syra, 
från nödvändigheten, att särskilt bestämma dess ammoniakhalt. 
